УХВАЛА

28 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 937/4294/20(2-а/937/62/20)
адміністративне провадження № К/9901/23560/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів -  Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р. 
перевірив касаційну скаргу Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06   липня 2020 року в адміністративній справі за позовом Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 про затримання,
В С Т А Н О В И В:
09 вересня 2020 року Мелітопольський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі   - Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області) повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06   липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
До касаційної скарги додано клопотання, в якому Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що вперше до суду касаційної інстанції касаційну скаргу подано вчасно, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 серпня 2020 року попередньо подану скаргу повернуто особі, через не підтвердження повноважень особи, яка її підписала. Посилаючись на те, що недоліки скарги в цій частині усунуто, заявник просив суд поновити пропущений строк.
Частиною третьою статті 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою     статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Перевіривши зазначені представником заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, з огляду на відсутність зволікання у поданні касаційної скарги після її повернення, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини третьої статті 329 КАС України.
Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У червні 2020 року Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 , в якому просив: затримати громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Позов обгрунтовано тим, що у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває справа №320/5416/16-а про примусове видворення відповідача, проте останній не бажає залишати територію України і існує ризик його втечі.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06   липня 2020   року, в позові відмовлено.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та  апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позов.
Предметом спору у цій справі є затримання іноземця з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник на такі не посилається.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, заявник не зазначає виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою  статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328 та частиною третьою статті 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Поновити Мелітопольському міському відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06   липня 2020 року.
2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06   липня 2020 року в адміністративній справі за позовом Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_1 про затримання відмовити.
3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська