УХВАЛА

16 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 300/162/20
адміністративне провадження № К/9901/22441/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі №300/162/20 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради Івано-Франківської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, -  міського голови міста Долини Володимира Гаразда, про визнання протиправними та скасування розпоряджень,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд визнати протиправними та скасувати розпорядження міського голови міста Долини № 189-к від 23.12.2019 «Про позбавлення премії» та № 192-к від 23.12.2019 року «Про преміювання» в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі № 300/162/20 змінено в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.
Ухвалюючи постанову від 04 серпня 2020 року у цій справі, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив з такого.
Апеляційний суд встановив те, що предметом адміністративного позову є розпорядження міського голови міста Долина Івано-Франківської області № 189-к від 23.12.2019 «Про позбавлення премії» та № 192-к від 23.12.2019 року «Про преміювання» в частині, що стосується ОСОБА_1 . При цьому, позивач визначив відповідачем Долинську міську раду Івано-Франківської області, яка не приймала спірні розпорядження.
За змістом  статті 49 КАС України  відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтерес. Саме позивач зазначає особу, яка повинна відповідати за позовом.
Відповідно до частини першої  статті 49 КАС України  суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Отже,  КАС України  передбачено можливість заміни неналежної сторони у справі лише в суді першої інстанції.
Відповідно до частини першої    та п`ятої  статті 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд послався на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 188/1250/16а.
Оскільки адміністративний позов заявлено не до того відповідача, який повинен відповідати у спірних правовідносинах то, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Долинської міської ради Івано-Франківської області про скасування розпоряджень міського голови про позбавлення премії апеляційний суд відмовив.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивачем до Верховного Суду подано касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі №300/162/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, проте, якщо для цього необхідно переоцінювання доказів, то в такому разі справу направити для продовження розгляду в суд першої інстанції, оскільки цей суд створив докази на припущеннях, порушивши істотно норми процесуального права.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини 3  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою  статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції»  займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування розпорядженнь міського голови міста Долини № 189-к від 23.12.2019 «Про позбавлення премії» та № 192-к від 23.12.2019 року «Про преміювання» в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  у системному зв`язку з положеннями  статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»  не встановлено.
Доводи касаційної скарги про наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України щодо фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики, відхиляються Верховним Судом, оскільки аргументи заявника зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі №300/162/20 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради Івано-Франківської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, -  міського голови міста Долини Володимира Гаразда, про визнання протиправними та скасування розпоряджень.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	Л. О. Єресько	
 	А. Г. Загороднюк