ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року	Львів	Справа № 351/225/20 пров. № А/857/6750/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Большакової О.Б., Заверухи О.Б.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р., 
представника позивача –                                            Мандзюка В.Б.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року (головуючий суддя: Собко В.Б., місце ухвалення – м. Снятин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції 1 батальйон 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, –
встановив:
ОСОБА_1 , 28.01.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.01.2020 серії ЕАК № 2013703.
Обґрунтовує позов тим, що 23.01.2020 близько 16:29 год відносно нього винесено постанову Серії ЕАК № 2013703 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що він нібито керуючи транспортним засобом Ваз 10844ІВ, 23.01.2020 о 16:22 год., рухаючись на ділянці дороги Н10 147 км Івано-Франківської області, Коломийського району, с. Лісна Слобідка, рухався зі швидкістю 78 км/год., чим порушив п. 12.4   ПДР. Вважає постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню, оскільки докази того, що відповідач вимірював швидкість саме його автомобіля відсутні. Крім цього, в порушення ч. 3   ст. 18 Закону України «Про Національну Поліцію»,   відповідач не представився, окрім того не надав будь яких документів на справність приладу TruCam LTL 20/20 ТС0006801, яким здійснювалася фіксація правопорушення. Окрім того, швидкість не могла бути виміряна точно, оскільки пристрій для вимірювання знаходився в руках, а не на спеціальному пристрої кріплення (тринога). У постанові відсутня інформація хто саме проводив фотофіксацію, не надано доказів зокрема відеозапису для підтвердження, що саме позивач здійснив правопорушення також позивач зазначив, що порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що зазначене рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. 
Представник позивача Мандзюк В.Б., у судовому засіданні, яке проведено у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційних скаргах. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови Серії ЕАК № 2013703 від 23.01.2020 ОСОБА_1 близько 16:29 год на ділянці дороги Н10 147 км, Івано-Франківської області, Коломийського району, с. Лісна Слобідка, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті у 50 км/год, чим порушив п. 12.4   ПДР. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 серії ТС0006801, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Згідно експертного висновку від 27.09.2018, лазерний вимірювач швидкості LTI 20-20 TruCАМ забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. В об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/ІЕС 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт.
Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20-20 TruCam, зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, прилад сертифіковано.
З свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16645 чинне до 30.09.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCАМ № ТС000680, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +_ 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год +_ 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було отримано достатні докази, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину позивачу.                        
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1   ст. 4 КАС України).
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП України, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, накладають адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів, однак не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі №181/581/17(2-а/181/17/17).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції, у розглядуваній справі є Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, від імені якого, зокрема, інспектора поліції 1 батальйон 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никон В. В., уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. Однак, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, у процесуальному статусі відповідача до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучений не був.
Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - інспектора поліції 1 батальйон 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона В. В., оскільки у розглядуваній справі, належним відповідачем є Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. 
Крім цього, слід зазначити, що відповідно до ч. 3   ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно  під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цій справі позов заявлено до неналежного відповідача - інспектора поліції 1 батальйон 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона В. В., який не є суб`єктом владних повноважень, а отже з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції повноважень замінити відповідача, підстави для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача відсутні.
Однак, вказані обставини, не позбавляють позивача можливості, з метою захисту своїх прав, звернутися з позовом до суду до належного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.
Відповідно до ч. 2   ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Пунктом 4 ч. 3   ст. 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 317   КАС України,   порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Частиною 4 цієї статті передбачено, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні позову, допустив помилкове застосування норм процесуального права, а тому оскаржене рішення, в частині мотивів відмови від позову слід змінити.
Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322,  КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року у справі № 351/225/20 змінити в частині мотивів відмови від позову.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. Б. Заверуха  	
Повне судове рішення складено 14.07.2020.