КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року
 
справа №761/32655/19
                                         
провадження № 22-ц/824/3448/2020
   
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач  - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Національні інформаційні системи»
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року ухваленого під головуванням судді Савицького О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про часткове скасування приватного обтяження,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просив скасувати обтяження типу застави нерухомого майна  від 26.07.2012 року № 12788640 в частині об`єкту обтяження автомобіля Nissan Tiida, д.н.з.  НОМЕР_1   та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить 
рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ТОВ «Авторай», відповідно до даних ЄДР юридичних осіб, здійснює діяльність, зокрема, щодо роздрібної торгівлі  автомобілями, таким чином товариство мало право відчужувати транспортний засіб, а тому відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про  забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію  обтяжень» зареєстроване обтяження на автомобіль не зберігає силу для нового власника  рухомого майна. Крім того, судом не взято до уваги ліквідацію ТОВ «Авторай», що є підставою для припинення зобов`язання відповідно до ст. 609 ЦК України.  Доказів того, що права та обов`язки боржника перейшли до іншої особи матеріали справи не містять. Вважає висновок суду щодо визнання позивача недобросовісним набувачем помилковим, оскільки на момент придбання та реєстрації автомобіля позивачу про існування обтяжень відомо не було.
Учасники справи в судове засідання не з`явились про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача. 
Відповідно до положень ч.2  ст. 372 ЦПК України,  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що на момент реєстрації права власності позивача на спірний транспортний засіб, останній перебував під обтяженням, а тому відповідач не є добросовісним набувачем у розумінні положень ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи,   ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «NissanTiіda», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дата реєстрації права власності 10.09.2016 р. (а.с.24 зворот.). 
Відповідно до Листа  ПАТ КБ «Надра» № 03-6772 від 19.07.2019 року,  направленого у відповідь на запит представника позивача, приватне обтяження від 26.07.2012 року № 12788640, обтяжувачем за яким є Банк, зареєстроване на підставі кредитного договору укладеного з ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Аторай», обтяження за яким діє до повного його виконання.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21.03.2019 року № 58767591, за заявою ПАТ КБ «Надра» 26.07.2012 року було зареєстровано обтяження рухомого майна №12788640 у вигляді застави транспортного засобу марки «NissanTiіda», 2008року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на підставі договору застави товарів в обороті №05/04/2008-3/177-29 від 07.04.2008 року, боржником за яким є ТОВ «Авторай» строк дії обтяження до 26.07.2017 року (а.с. 6-20).
Відповідно до Витягу 31.05.2017 року реєстратором філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» внесено зміни до відомостей про обтяження, а саме продовжено термін його дії до 31.05.2022 року (а.с.12).
Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».
03.11.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 2342 про продовження здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 03.06.2020 року.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:
1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Відповідно до  ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду Верховного суду України, викладеною в постановах № 6-7цс13 від 03 квітня 2013 року, №6-64цс12 від 06 червня 2011 року, №6-168цс14 від 19 листопада 2014 року.
На момент відчуження транспортного засобу на користь ОСОБА_1 10.09.2016 року автомобіль перебував у заставі, зареєстрованій 26.07.2012 року у встановленому законом порядку, строк дії якої продовжено до 31.05.2022 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може  відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.
Матеріали справи не містять даних щодо надання ПАТ КБ «Надра» згоди ТОВ «Авторай» на відчуження автомобіля позивача. 
Таким чином, відчуження автомобіля відбулося всупереч положенням Цивільного Кодексу України та Закону України «Про заставу».
Відчуження автомобіля, який перебував у заставі ПАТ «КБ «Надра», й обтяження якого на час відчуження було зареєстровано відповідно до закону, без згоди заставодержателя виключає добросовісність набуття майна позивачем. Тому, на ОСОБА_1 розповсюджується запис про обтяження автомобіля, відтак положення, передбачені ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень»застосовані бути не можуть.
Крім того, матеріали справи не містять доказів відчуження ТОВ «Авторай» автомобіля в ході проведення своєї господарської діяльності (договір купівлі-продажу).
Доводи апеляційної скарги щодо припинення обтяження у зв`язку із ліквідацією боржника ТОВ «Авторай» колегія суддів відхиляє, оскільки сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави. 
Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року, справа № 910/8698/17.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судами при вирішенні спору того, що заявник набув право власності на автомобіль за відплатним правочином та  йому не було відомо про наявне обтяження, колегія суддів не приймає, оскільки, застава зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, незалежно від оплатності правочину, на підставі якого набуте зазначене майно. Крім того, позивачем не доведено факт його необізнаності щодо наявності зареєстрованого обтяження майна на час реєстрації права власності.
Посилання апелянта на обов`язок державних органів проведення перевірки транспортного засобу щодо наявності чи відсутності обмежень відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна  та неповідомлення уповноваженими особами  позивача про наявність  такого обтяжень  щодо автомобіля колегія суддів також не приймає, оскільки позивач не був позбавлений можливості самостійно довідатись про наявність обмеження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування рішення  суду та задоволення апеляційної скарги.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд  
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2020 року.
 
Суддя-доповідач 

Судді