Ухвала
 
5 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 757/73609/17
провадження № 51-4725 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу особи, щодо якої вирішувалось питання про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України, засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, 
встановив:
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року вирок Свердловського районного суду м. Костроми від 13 лютого 2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 30 ч. 3 – 228.1 ч. 4 п. «г», ст. 30 ч. 3 – 228.1 ч. 4 п. «г»,                               ст. 69 ч. 2 КК РФ з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк                11 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму – приведено у відповідність до чинного законодавства України.
Визначено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2   ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання за вироком Свердловського районного суду                           м. Костроми від 13 лютого 2017 року ОСОБА_4 визначено рахувати з 25 вересня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено тримання під вартою. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень, пом`якшення йому покарання і зарахування часу попереднього ув`язнення з 25 вересня 2015 року по 11 квітня 2017 року та з 13 листопада 2019 року по даний час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону № 838 - VIII).
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Статтею 424 КПК визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. У касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в  апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних рішень судів попередніх інстанції, вони стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Глави 46 «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб» КПК.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 7 ст. 610 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави                   у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Касаційне оскарження ухвали апеляційного суду не передбачено законом, а отже не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Таким чином, ухвала апеляційного суду, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції, постановлена відповідно до Глави 46 цього Кодексу та касаційному оскарженню не підлягає.
Зазначене відповідає позиціям Верховного Суду, постановленим в ухвалах від 14 лютого 2020 року у справі № 180/1674/18 (провадження № 51-771 ск 20), 18 травня 2020 рокуу справі № 662/817/17 (провадження № 51-2337 ск 20), 23 липня 2020 року у справі № 324/1983/18 (провадження № 51- 3452 ск 20). 
З огляду на викладене, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою особи, щодо якої вирішувалось питання про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України, засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                                ОСОБА_3