ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/516/20
Єдиний унікальний № 310/2392/20 Головуючий в 1-й інстанції – Морока С.М.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП         Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
24 липня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 30.03.2020 о 14 год. 43 хв. ОСОБА_1 в м. Бердянськ Запорізької області по пр. Харківський біля будинку №3 керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (належить ОСОБА_2 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Зауважує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянт не відмовлявся. У протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського. У протоколі апелянт не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки був згоден на проведення огляду як на місті «Драгером» так і поїхати до медзакладу, але просив при цьому присутності адвоката, як це передбачено у ст.268 КУ пАП .
Також зауважує, що йому незрозуміло звинувачення, адже воно складається, по-перше, з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп`яніння: 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, стає незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063403 від 30.03.2020р. не має даних свідків відмови проходження від проходження на стан алкогольного сп`яніння, але якщо б вони були то повинні підтвердити, що він бажав проходити тільки в присутності адвоката. 
Зауважує, що його вимогу надати технічну документацію, про останню перевірку технічного засобу «Drager Alcotest» для можливості використання даного приладу, поліцейський не надав. У поясненнях свідків у самому протоколі також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, про що також не має підписів свідків.
При наявності суперечливих показань між поліціантом та особою відносно якої складено протокол, суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, яких не має у протоколі, але чомусь пояснення долучені до адмінсправи у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.
Просить скасувати постанову судді, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

       Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №063403 від 30.03.2020 року, направленням водія на огляд, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де зазначено, що в їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, однак останній відповів відмовою. Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відповів відмовою. 

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянт не відмовлявся; у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського; у протоколі апелянт не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки був згоден на проведення огляду як на місті «Драгером» так і поїхати до медзакладу, але просив при цьому присутності адвоката, як це передбачено у ст.268 КУ пАП, є необґрунтованим, оскільки в поясненнях ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься висловлень про його згоду пройти огляд на місці зупинки та в мед закладі.

Доводи апелянта з приводу того, що йому незрозуміло звинувачення, адже воно складається, по-перше, з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп`яніння: 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, є також необґрунтованими, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та з постанови суду, його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки і також відмовою пройти такий огляд в медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063403 від 30.03.2020р. не має даних свідків відмови проходження від проходження на стан алкогольного сп`яніння, але якщо б вони були то повинні підтвердити, що він бажав проходити тільки в присутності адвоката, є необґрунтованими, оскільки з письмових пояснень свідків поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення яких ставити під сумнів підстав не вбачається, встановлено, що обидва були свідками того, що в їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, однак останній відповів відмовою. Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відповів відмовою. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають. 

Доводи апелянта про те, що його вимогу надати технічну документацію, про останню перевірку технічного засобу «Drager Alcotest» для можливості використання даного приладу, поліцейський не надав, є голослівним та нічим не підтверджуються.

Доводи апелянта про те, що при наявності суперечливих показань між поліціантом та особою відносно якої складено протокол, суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, яких не має у протоколі, але чомусь пояснення долучені до адмінсправи у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами, є необґрунтованими, оскільки з урахуванням наявності в матеріалах справи інших доказів на підтвердження обставин правопорушення, суд законно та обґрунтовано вважав за можливе розглянути справу без допиту цих свідків та перевірки їх пояснень в судовому засіданні.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу  Справа № 310/2392/20