Постанова 
Іменем України
 
30 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 175/1057/17
провадження № 61-1689св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, -  ОСОБА_3 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності
 
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П., Городничої В. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2017 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно. 
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1  посилалася на те, що їй та її чоловіку ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належало майно та обладнання деревопереробного цеху для оброблення деревини та металу. У зв`язку з тяжкою онкологічною хворобою чоловіка вони вимушені були позичати значні суми грошей у її двоюрідної сестри - ОСОБА_4 . Коли сума боргу стала дуже велика, на  забезпечення виконання боргових зобов`язань, було вирішено продати належне їм майно ОСОБА_6 , з правом зворотного викупу.   17 липня 2013 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу обладнання з правом зворотного викупу продавцями цього обладнання деревопереробного цеху для оброблення деревини та металу за вартістю позичених грошових коштів. Вартість позичених коштів та обладнання за цим договором купівлі-продажу становила 37 000,00 дол США.          ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 20 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_7 була укладена угода про зворотній викуп майна, а 25 листопада 2015 року додаткова угода № 1 до угоди про зворотній викуп майна щодо сплати частини вартості майна у розмірі 12 000,00 дол США та розстрочення сплати залишку боргу у розмірі 25 000,00 дол США строком на 12 місяців, з обов`язком сторін підписати акт про повний розрахунок за майно, повернути технічну документацію на майно. 26 серпня 2016 року вона повернула залишок боргу відповідачу в повному обсязі, однак ОСОБА_2 відмовилася підписувати акт про повний розрахунок за майно. Вважає, що повністю виконала умови договорів та додаткових угод, фактично є власником зазначеного майна та його користувачем, але у зв`язку з відмовою відповідача належним чином оформити всі документи та повернути технічну документацію на майно просила суд визнати за нею право власності на майно. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області заочним рішенням                    від 21 квітня 2017 року у складі судді Шабанова А. М. позов задовольнив. Визнав право власності за ОСОБА_1 на обладнання, а саме на: калібрувально-шліфувальний верстат, модель BULDOG SPB 1100 FC 2М, сер.              № 1318, інв. № С-002; копіювально-фрезерний верстат, модель LH-2200 AT, сер.      № 270208, інв. № С-003; прес віяловий для щита модель МН 1930х10, сер. № Y05, інв. № С-014; аспіраційна установка, модель MF 90 30,  сер. № X0509214, інв.               № С-012; аспіраційна установка модель MF 90 30, інв. № С-011; аспіраційна установка, модель MF 90 50, інв. № С-005; аспіраційна установка, модель MF 90 50, інв. № С-013; аспіраційна установка Аквіра, модель FT-202CE, сер. № 2780, інв.          № С-016; аспіраційна установка, модель MF 90 30, інв. № С-070; верстат багатопильний, модель ЦДК-4, № 1588, інв. № С-061; шипорізний верстат (пневматик), модель МХВ 3512, інв. № С-009; чотирьохсторонній поздовжньо-стругальний верстат, модель МВ 4012х5, інв. № С-001; напівавтоматичний прес для зрощування, модель МНВ 1530, 00507051 інв. № С-008; верстат для нанесення клею на зубчасті шипи, модель МН 6615, 00504103 інв. № С-006; верстат торцювально-маятниковий, модель ЦТМ-4К, 094, інв. № С-010; автоматичний копіювально-фрезерний верстат модель МХ 7512 0608050 інв. № С-017; верстат круглопалочний модель CF18, 29996, інв. № С-056; двосторонній шипорізний верстат модель МХ 3814, 200 704 001, інв. № С-004; автоматичний копіювально-фрезерний верстат МFХ 6904А, 0704, інв. № С-030; прес для шпонування саморобний 2300х1200, інв. № С-018; об`ємногравірувальний шестишпіндельний верстат ANDREONI, модель LUGI-МЕDA інв. № С-029; верстат багатопильний АВАНГАРД, модель РМ-50М-2, № 639, інв. № С-068; верстат стрічкопильний «Папа Карло», модель СЛП-6,5,  № 1.098, № 4074 інв. № С-063; автоматичний пристрій для заточування зубів стрічкових і рамних пил модель АЗУ- 06, 622, інв. № С-044; кран-балка таль електрична, модель ТЕ3-511-380 інв. № С-065; тельфер (на лісопильню) інв. № С-066; верстат шліфувальний ШЛПС-8, № 621, інв. № C- 019; кромкоклеючий верстат, інв. № С-057; верстат форматно-розпилювальний міні-макс S315WS,             № 5493 інв. № С-015; стрічкова пилка, модель МАГР № 290 інв. № C-72; багатопилковий верстат (на вулиці) дисковий, модель ЦДК-5 № 1617 інв. № С-069; верстат торцювально-маятниковий, модель ЦТМ-4к, № 094 інв. № С-067; верстат заточувальний МАГР СР-6-1.93 САЗ-50 інв. № С-045; пристосування для розведення пил (саморобний) інв. № С-046; компресор пересувний FICIPC, модель 720004056 інв. № С-053; компресор двоциліндровий, модель ТС600 сер. № 822       інв. № С-054; компресор двоциліндровий, модель ТС600 сер. № 811 інв. № С-055; компресор (на вулиці) модель 52017 № 5473 інв. № С-064; макетна циркулярна пилка інв. № С-020; аспіраційна установка, модель MF 90 30 інв. № С-021; аспіраційна установка на вулиці MF 90 30, інв. № С-070; верстат заточувальний -                    6-1.93, модель СР інв. № С-043; точило З-електричне, інв. № С- 041; стаціонарне точило, інв. С-042; пристрій для зварювання модель ЛПС -1600, інв. № С-033; пристосування для розведення, інв. № С-032; верстат для заточування радіальних плит, інв. № С-038; гільйотина для металевих пил, інв. № С-03; конвекційні камери з примусовою подачею гарячого повітря, модель W-100кВт V-25 куб. м, 4 шт, інв.            № С-073, інв. № С-074, інв. № С-075, інв. № С-076; конвекційна камера, модель             V-40 куб. м, інв. № С-077; турбулентна сушильна мінікамера, модель V-0,25 куб. м, інв. № С-078; котел газовий 100 кВт - 2 шт,  інв. № С-079; котел газовий 80 кВт, інв.        № С-080; котел водогрійний для побутових потреб, інв. № С-081; водяний котел на відходах виробництва 750 кВт, інв. № С-082; котел масляний опалювальний на відходах виробництва 250 кВт, інв. № С-083; верстат токарний, інв. № С-028; верстат свердлильний (по дереву) сер. № 155А, інв. № С-007; верстат стругальний (циркулярна пила), модель Ц5, сер. № 711, інв. № С-048; верстат рейсмусний, модель 6 СР, інв. № С-023; верстат фрезерний ,модель Ф-4 ФН-4 № 744, інв.                 № С-022; верстат цільнодовбальний (горизонтально-свердлильний), сер № 155а,             інв. № С-024; верстат свердлильно-шліфувальний модель ШЛБД-3 № 614, інв.           № С-060; верстат обрізний, інв. № С-050; верстат фрезерний, модель 6Г463 сер.        № 409,  інв. № С-035; верстат фрезерний, модель 6Е 75ПФ1 сер. № 1133, інв.                 № С-037; верстат круглопильний модель ТГПАЗ; верстат свердлильний, інв.                № С-049; верстат для виправлення й різання (гільйотина), інв. № С-034; верстат стругальний (фугувальний), модель СФ-6, інв. № С-062; верстат торцювальний, модель ЦЕ-52 сер. № 867, інв. № С-047; верстат фугувальний модель СФ4-1К, інв. № С-027; верстат фрезерний, модель ФСН1А, інв. № С-026; верстат свердлильний настільний, модель 2М-112в (в столярні) 112-2М, інв. № С-025; верстати фрезерні широкоуніверсальні, модель 2431СФ-10, інв. № С-031; зварювальний трансформатор, модель ТД-3, інв. № С-051; випрямлювач зварювальний Потон, модель  ПС-254, інв. № С-052; верстат токарний модель 16Б-76 Мп № 2995, інв.         № С-036; муфельна піч, модель СНОЛ1.6.2,00.8 / 9-М1 № 36223, інв. № С-039; муфельна піч інв. № С-040. Зобов`язав ОСОБА_8 повернути  ОСОБА_1 оригінали технічної документації на зазначене обладнання.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що всі умови договору купівлі-продажу майна та угоди про зворотній викуп позивачка виконала, тому відповідно дл  статті 392 Цивільного кодексу України вона є власником спірного майна.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі              у справі,  ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуваним рішенням порушено його права.
 
Апеляційний суд справу розглядав неодноразово.
 
Так, Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 26 вересня              2018 року відмовив у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                   від 21 квітня 2017 року і повернув її заявнику.
 
Верховний Суд постановою від 27 лютого 2019 року касаційну скаргу           ОСОБА_3 задовольнив. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року скасував, справу передав до апеляційного суду на новий розгляд.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 18 грудня 2019 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня     2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності.
 
Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня        2017 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалися, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на це судове рішення підлягає закриттю.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи
 
У січні 2020 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,             в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року і направити справу до апеляційного суду на новий розгляд. 
 
Касаційна скарга мотивована помилковістю висновку апеляційного суду про те, що майно, яке є предметом спору, не входить до спадкової маси померлого ОСОБА_5 , спадкоємцем якого є ОСОБА_3 . Суд не враховав, що підроблений договір купівлі-продажу промислового обладнання та нерухомого майна для переробки деревини з правом зворотного викупу реально був договором позики грошових коштів у розмірі 37 00,00 дол США, виконання якого було забезпечено договором застави промислового обладнання та нерухомого майна. При цьому зазначив, що немає можливості довести факт підроблення за допомогою проведення відповідної експертизи, оскільки можливі об`єкти дослідження, оригінали документів знаходяться у відповідачки. Апеляційний суд при розгляді справи неправильно визначив природу правовідносин та неправильно застосував норми матеріального права, якими такі відносини повинні регулюватися.
 
У березні 2020 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, оскільки апеляційний суд правильно застосував норми процесуального права та дійшов висновку про те, що права ОСОБА_3 заочним рішенням суду від 21 квітня 2017 року не порушено.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
13 березня 2020 року справа № 175/1057/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Апеляційний суд встановив, що ,подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_3 як особа, яка не брала участі в справі, посилався на те, що суд, визнаючи за ОСОБА_1 право власності на спірне майно, порушив його права та законні інтереси, оскільки він є спадкоємцем за заповітом діда -             ОСОБА_5 від 14 січня 2015 року та за законом після смерті батька - ОСОБА_9 . 
 
До переліку спірного майна включено частину нерухомого майна, частка якого повинна належати йому за заповітом.
 
Також суд встановив, що згідно з наданими ОСОБА_3 документами він          є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 на таке майно:
1/2 паркувальних місць № № 30 , 31 у житловому приміщенні № 48 за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль «Хонда-аккорд» (Honda Accord), 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Оскільки касаційна скарга подана до 08 лютого 2020 року, її розгляд Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого           2020 року.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи            в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права            в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
 
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).
 
Вказана конституційна норма конкретизована в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.
 
Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося
 
Так, закон визначає коло осіб, що наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її     (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
 
При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи                               у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або        у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.  
 
Апеляційний суд на виконання вимог процесуального закону, врахувавши мотиви скасування Верховним Судом попереднього судового рішення, відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, належним чином дослідив доводи апеляційної скарги та встановив, що обставини про вирішення місцевим судом питання про права, інтереси, свободи та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися.
 
Встановивши, що суд першої інстанції не вирішував в оскаржуваному рішенні питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника, апеляційний суд дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України. 
 
Встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої та апеляційної інстанцій і не належить до компетенції касаційного суду.  
 
Суд апеляційної інстанцій надав спірним правовідносинам належну правову оцінку, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду апеляційної інстанції та зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі, що не належить до компетенції касаційного суду.
 
Водночас Верховний суд не бере до уваги доводи касаційної скарги, які стосуються оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки це рішення не           є предметом касаційного розгляду.
 
Інші доводи касаційної скарги за встановлених вище обставин не мають правового значення і, відповідно, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
 
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
 
Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко