ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1123/20 Справа № 185/5389/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кононенко Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

       11 вересня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, за участю:особи, що притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 ,потерпілого  ОСОБА_2 , представника потерпілого Савченка С.А.,клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника — адвоката Савченка Сергія Анатолійовича на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження у справі щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 018897 від 25.07.2020 року: 25 липня 2020 року о 09:20 год у м. Павлоград на вул. Харківська біля буд. 1А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності виконання будь-якої зміни руху та скоїв зіткнення з автомобілем Geely CK, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював обгін позаду, чим порушив п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий  ОСОБА_2  та його представник — адвокат Савченко С.А. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
В обґрунтування клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження зазначають, що оскільки 22.08.2020 року, останній день строку подання апеляційної скарги, припав на вихідний, то останнім днем подання апеляційної скарги слід вважати 25.08.2020 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що вул. Харківська в районі буд. 1А в м. Павлограді згідно схеми до протоколу огляду місця події має ширину 6,6 м., чого достатньо для проїзду одночасно двох легкових автомобілів в одному або зворотньому напрямку.
Вказують, що відсутність дорожньої розмітки не скасовує вимоги п.п. 1.3, 10.1, 11.1 ПДР України.
Звертають увагу на те, що у ПДР України відсутня заборона випередження велосипедиста.
Зазначають, що ОСОБА_1 в порушення вимог ПДР України увімкнув сигнал повороту лише за кілька метрів, замість 50-100 м., що позбавило ОСОБА_2 можливості відреагувати належним чином для уникнення ДТП.
В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий  ОСОБА_2  та його представник — адвокат Савченко С.А. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній, ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку потерпілого, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Враховуючи позицію потерпілого та його представника, яка зводиться до того, що оскільки 22.08.2020 року - останній день строку подання апеляційної скарги, припав на вихідний, то останнім днем подання апеляційної скарги слід вважати 25.08.2020 року, коли і було подано апеляційну скаргу, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку, що апеляційна скарга подана у строк, передбачений законодавством, а тому не має підстав для поновлення зазначеного строку. 

Розглядаючи справу по суті апеляційних вимог, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не випливає з мотивувальної частини постанови та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах ДТП.
Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи, вулиця, на якій сталася дорожня пригода є вузькою, відсутня дорожня розмітка, транспортні засоби виконували випередження велосипеда, який рухався у попутному напрямку, не закінчивши випередження водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Geely CK, розпочав обгін транспортних засобів, не переконавшись, що це буде безпечно як для нього так й інших учасників дорожнього руху. Одночасно, закінчивши випередження велосипеду, водій ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом Mitsubishі Lancer, увімкнув покажчик повороту ліворуч та почав виконувати маневр.
Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.
Як встановлено апеляційним переглядом, водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що 25 липня 2020 року о 09:20 год у м. Павлоград на вул. Харківська біля буд. 1А, він, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності виконання будь-якої зміни руху та скоїв зіткнення з автомобілем Geely CK, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював обгін позаду, чим порушив п. 10.1 ПДР України. 
Відповідно до п. 1.10 ПДР, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом; випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.
Так, відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Крім того, згідно пункту 10.4 Правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині — і попутним транспортним засобам.
З пояснень водія ОСОБА_2 , доданих до протоколу, вбачається, що він керуючи авто Geely CK, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Харківська, розпочав обгін автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , однак зрівнявшись з його автомобілем, водій ОСОБА_1 розпочав поворот наліво, після чого і сталася ДТП. 
Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд розцінює як достовірні, оскільки вони узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи, зокрема схемою ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками справи без будь-яких зауважень, на якій зафіксовано місце зіткнення та місце розташування вказаних автомобілів, з якою об`єктивно вбачається, що саме водій ОСОБА_1 , виконуючи поворот наліво, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на автомобіль Geely CK, д.н.з. НОМЕР_2 .
Також, згідно відеозапису, наявному в матеріалах справи, вбачається, що авто Geely CK, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Харківська, розпочав обгін автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , однак коли авто Geely CK майже зрівнялось з автомобілем Mitsubishi, водій останнього, не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині та не впевнившись в безпечності маневру розпочав поворот наліво. 
Апеляційний суд вважає, що вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами, наявними в матеріалах справи та згідно нього можливо повно та всебічно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що став підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності — самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Апеляційний суд приходить до висновку про те, що водієм ОСОБА_1 при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги, де відсутня дорожня розмітка, що поділяє зустрічні потоки руху та визначає кількість смуг, а отже в даній дорожній ситуації саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній при здійсненні маневру повороту ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод.
Пояснення водія ОСОБА_1 про те, що керуючи авто Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту, він виконав усі необхідні умови, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки такі пояснення суперечать зібраним у справі доказам в їх сукупності.
Будь-які інші докази відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП. 
Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, накласти на нього штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. 
Керуючись ст.ст. 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

П О С Т А Н О В И Л А :        

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника — адвоката Савченка Сергія Анатолійовича – задовольнити частково.
Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП — скасувати.
Постановити нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Н.І. Калініч