Справа № 369/3820/17
Провадження1-кп/910/52/19

У Х В А Л А 

18 серпня 2020 року                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2014 року за № 12014100000000845, 
щодо:        
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 
розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу домашнього арешту в певний період доби та покладених обов`язків,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2014 року за № 12014100000000845, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
24 червня 2020 року Ухвалою Вищого Антикорупційного суду обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний час доби на два місяця до 23 серпня 2020 року із покладенням низки процесуальних обов`язків.
Враховуючи те, що строк запобіжного заходу та покладених процесуальних обов`язків закінчується 23 серпня 2020 року, прокурор подав клопотання від 17 серпня 2020 року про продовження запобіжного заходу.
У клопотанні прокурор звернув увагу, що ризики, визначені в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2020 року з часу винесення ухвали не змінилися. В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що продовжує існувати ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищення, спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що у сукупності з іншими ознаками впливатиме на продовження обраного запобіжного заходу, який буде достатнім для забезпечення дотримання покладених обов?язків на обвинуваченого. Враховуючи наведе просив продовжити домашній арешт, який належним чином забезпечує покладені на обвинуваченого процесуальні обов`язки, які також необхідно продовжити. Вважає, що з огляду на існуючі ризики переховування від суду, можливого впливу на свідків та знищення доказів, обов`язки носити електронний засіб контролю; прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із квартири за адресою проживання без дозволу прокурора з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин; не залишати м. Київ без дозволу прокурора у даному кримінальному провадженні або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну відповідають меті за ради якої їх необхідно продовжити одночасно із запобіжним заходом.
На обґрунтування існуючих ризиків та необхідності продовження запобіжного заходу із покладеними обов`язками послався на те, що до суду надані докази обґрунтованості підозри. На підтвердження своїх доводів прокурор послався на те, що місце знаходження ОСОБА_8 було встановлено лише з використанням негласних слідчих розшукових дій, оскільки останній застосовував заходи конспірації, злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, при цьому співучасник переховується за кордоном і можуть допомогти обвинуваченому покинути територію України, у власності має земельні ділянки та значні грошові кошти, крім того при зміні ОСОБА_8 запобіжного заходу на нічний домашній арешт 24.06.2020 суд виходив із необхідності забезпечення права обвинуваченого на працю з урахуванням наданих ним документів нібито про працевлаштування у ТОВ «Зернова група Київ», що зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 31-Б, оф. 4. Встановлено, що за вказаною адресою зареєстровано більше ніж 30 юридичних осіб засновником чи керівником у яких є ОСОБА_8 . З урахуванням способу вчинення кримінального правопорушення, викладених характеристик ОСОБА_8 та встановлених Апеляційною палатою ВАКС обставин вбачаються обґрунтовані сумніви щодо дійсного працевлаштування обвинуваченого та щирості його по відношенню до суду; свідки у судовому засідання не допитані, що може вказувати на можливий тиск на них; щодо можливості знищення, сховати або спотворити речі і документи, звернув увагу, що при проведенні досудового розслідування для встановлення наявності або відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, вагоме доказове значення становлять документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «ФК «Сапфір Фінанс», взаємовідносин із іншими юридичними особами, подальшого руху отриманих від державного підприємства коштів. При цьому, під час досудового розслідування ОСОБА_8 вже вживав заходи до приховування документів. Також прокурор послався на те, що відносно ОСОБА_8 висунуто обвинувачення в рамках інших кримінальних проваджень, що може вказувати на його схильність до подібних дій; не зважаючи на ухвалу суду про арешт транспортного засобу, спромігся здійснити його відчуження на користь третьої особи; вже під час судового розгляду імітував душевне захворювання, щоб бути звільненим від кримінальної відповідальності, чим майже на рік призупинив розгляд справи по суті; особисто зняв з банківських рахунків значні грошові суми, що дозволить обвинуваченому існувати в умовах переховування. Також звернув увагу на зв`язки обвинуваченого із керівниками підприємств, яким були перераховані кошти, що перебувають на теперішній час на непідконтрольній Україні території. 
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні тим, які зазначені у клопотанні. Просив суд задовольнити у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу і покладених процесуальних обов`язків, просив зменшити час нічного домашнього арешту з 22 години до 07 години та дозволити відлучатися з м. Києва у межах Київської області без дозволу суду або прокурора. 
Адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що прокурором не доведено ризики. Піддав сумніви щодо можливості посилання, як доведеність ризиків на ухвали суду апеляційної інстанції.
Адвокат ОСОБА_7 підтримав ОСОБА_8 , просив зменшити час нічного домашнього арешту та дозволити залишати м. Київ без дозволу прокурора або суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів керується наступним.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він протягом грудня 2014 - січня 2015 року за попередньою змовою з виконувачем обов`язки директора державного підприємства «Нацпроект «Повітряний експрес» ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, використовуючи своє службове становище директора ряду товариства з обмеженою відповідальністю під виглядом укладання та виконання договору про залучення коштів на умовах вкладу між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сапфір Фінанс» та державним підприємством «Нацпроект «Повітряний експрес» заволоділи державними коштами на загальну суму 81 950 000 гривень.
Діянням ОСОБА_8 надана правова кваліфікація за частиною 5 статті 191 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.
Таким чином, кримінальне правопорушення у якому звинувачується ОСОБА_8 , відноситься за ч. 4 ст. 12 КК України до особливо тяжкого корупційного злочину із правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України.
Необхідно звернути увагу, що на час розгляду клопотання, розпочато дослідження письмових доказів, обвинувачений пояснення не надав, свідки не допитані. 
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Враховуючи стадію судового розгляду у якому розпочато дослідження матеріалів кримінального провадження, колегія суддів не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд приходить до наступного:
Прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на свідків чи потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню будь-яким іншим чином. 
Прокурор, розкриваючи ризик переховування, посилається, як на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі від 7 до 12 років, з конфіскацією майна, так і на докази, які були раніше долучені до кримінального провадження і були предметом дослідження під час судових засідань (приховування свого місця проживання, що встановлювалося засобами НСРД; ймовірність ділових та соціальних стосунків з ОСОБА_9 , що оголошений у міжнародний розшук, іншими особами, які можуть так чи інакше впливати на судовий розгляд.
Ризик переховування від правосуддя, колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися залишається досить актуальним, вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання за ч. 5 ст. 191 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 7 до 12 років позбавлення волі.
В інших кримінальних провадженнях обвинувачений ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за підроблення офіційних документів та їх використання, підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, протидію законній господарській діяльності, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (кримінальне провадження № 22017000000000056 від 27.03.2015 за частиною 3 статті 358 КК, частиною 2 статті 205-1, частиною 3 статті 206, частиною 3 статті 209 КК), що не зважаючи на принцип презумпції невинуватості, може свідчити про випадки ймовірної протиправної поведінки, оскільки обвинувальний акт розглядається в суді. Зазначене може характеризувати особу, як таку, відносно якої є й інші обґрунтовані підозри у скоєнні інших кримінальних правопорушень.
За період з 03.03.2014 по 12.03.2015 обвинуваченим ОСОБА_8 безпосередньо знято готівку на суму 24,18 млн. гривень. 
Крім цього, Суд приймає до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що у співучасті з іншими особами заволодів державними коштами на суму 81 950 000 грн. На час розгляду судом клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та про продовження строку дії запобіжного заходу, суд не володіє інформацією, про відшкодування збитків ОСОБА_8 та виявлення цих коштів правоохоронними органами.
На переконання колегії суддів зазначені вище отримані ОСОБА_8 готівкові грошові суми є достатніми ресурсами для існування в умовах ймовірного переховування від суду, що посилює ймовірність цього ризику.
Колегія суддів бере до уваги й інформацію, яку наводить сторона захисту, що у ОСОБА_8 є дружина, неповнолітня дитина, житло у м. Києві. Проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, родина та житло не можуть бути вирішальними, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.
Колегія суддів повинна врахувати наведену поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 у сукупності з іншими обставинами, при вирішенні питання про існування ризику переховування від суду і вважає, що цей ризик продовжує залишатися актуальним.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, який з часом зменшився, але продовжує існувати.
Щодо доводів сторони обвинувачення про існуючий ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів з метою уникнення кримінальної відповідальності, то з цього приводу суд звертає увагу на стадію кримінального провадження, що справа розглядається по суті, відбувається дослідження письмових доказів. Цьому ризику вже було надано оцінку у попередній ухвалі при зміні запобіжного заходу на більш м`який, коли суд прийшов до висновку, що цей ризик вже втратив свою актуальність. Проте суд зазначає, що відсутність цього ризику, не впливає на пом`якшення вже обраного запобіжного заходу. 
Крім цього, прокурор у клопотанні посилається на те, що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності в іншому провадженні за вчинення злочину, передбаченого ст. 358 КК України, що з урахуванням вищевикладеного не виключає можливість вчинення підробок документів.
У той же час, колегія суддів звертає увагу на презумпцію невинуватості, що за вказаними статтями відсутній вирок суду і провина ОСОБА_8 не доведена. Обставини на які посилається прокурор стосуються подій 2014 року.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ризик приховування та знищення доказів не достатньо обґрунтований прокурором, проте в цілому може свідчити про негативну поведінку обвинуваченого і лише у сукупності з іншими ознаками впливатиме на продовження обраного запобіжного заходу, який буде достатнім для забезпечення дотримання покладених обов?язків на обвинуваченого.
Щодо доводів сторони обвинувачення про можливе перешкоджання кримінальному провадженню та впливу на свідків чи потерпілих.
Прокурор зазначає, що встановлені у кримінальному провадженні свідки не допитані судом та ОСОБА_8 , у випадку не продовження запобіжного заходу, матиме можливість контактувати з невстановленими досудовим розслідуванням особами і здійснювати тиск вже на встановлених свідків з метою зміни ними своїх показань або відмови від наданих показань, а також свідків, які не встановлені на даний час. 
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду – свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тому при продовженні запобіжного заходу та покладених ухвалою суду обов`язків, колегія суддів повинна врахувати цей ризик та вжити відповідні заходи забезпечення, щоб запобігти цьому ризику. 
При оцінці доводів прокурора про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, необхідно відзначити, що колегії суду не було з цього приводу надано належних обґрунтованих доказів, тому суд відкидає цей ризик, як недоведений. Сама по собі наявність цього та інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_8 , не може свідчити про ймовірність вчинити інше кримінальне правопорушення, так як стосуються минулих подій, до часу обрання запобіжного заходу. Проте, можуть у цілому характеризувати особу та її здатність дотримуватись правових приписів.
З приводу ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то прокурор наголошував на тому, що спроби негативної поведінки ОСОБА_8 були, як на стадії досудового розслідування, так і в суді. Так, прокурор зазначає, що з 07 листопада 2017 року ОСОБА_8 поводив себе неадекватно, що перешкоджало здійсненню подальшого провадження. Відповідно до висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи ОСОБА_8 демонстрував ознаки психічного розладу, які не є типовими та цільними, що спонукає підозрювати симуляцію психічного розладу. 
Колегія суддів приймає до уваги, що імітація захворювання та проведення відповідних експертиз вплинуло на тривалість судового розгляду. Вказане свідчило про ймовірність спроби ухилитись від відправлення належного правосуддя та можливого покарання. Проте з моменту проведення експертизи по час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу минуло більше одного року і у діях обвинуваченого не виявлено поведінки щоб свідчила про перешкоджання або ухилення від судових засідань, що у певній мірі вказує на зменшення цього ризику із часом. Крім того, після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з боку обвинуваченого не було дій спрямованих на те, щоб судові засідання не відбулися, через будь-які обставини. Проте виключити повністю цей ризик, з урахуванням минулої поведінки ОСОБА_8 суд на час розгляду клопотання не може.
При вирішенні питання про можливе продовження домашнього арешту у певний період доби, прокурор посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.
Колегія суддів уважно ставиться до того, що зі сплином часу продовження запобіжного заходу потребує більшого обґрунтування тих ризиків на які посилається сторона обвинувачення і що прокурор повинен надавати додаткові підстави щодо цього питання, проте вже надані прокурором доводи існуючих ризиків були враховані судом при зміні запобіжного заходу на більш м`який з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а згодом на домашній арешт у певний час доби. З часу зміни запобіжного заходу майже минуло два місяця, проте доведені ризики і та обставина, що вже було змінено запобіжний захід на більш м`який, дозволяє суду прийти до висновку, що існуючий запобіжний захід цілком відповідає обґрунтованості підозри, встановленим ризикам та особі обвинуваченого.
Отже продовжуючи для обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів враховує, що існуючі ризики залишаються актуальними, тому при продовженні запобіжного заходу необхідно також продовжити відповідні обов`язки визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України. 
У той же час, колегія враховує прохання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зменшення часу нічного домашнього арешту і враховує його трудову діяльність, яка пов`язана із виїздом до інших міст Київської області. З огляду на його сумлінне виконання раніше покладених обов`язків, суд вважає за доцільне пом`якшити низку процесуальних обов`язків, а саме не відлучатися із квартири за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин та не залишати м. Київ та Київську область без дозволу прокурора у даному кримінальному провадженні або суду. 
Колегія суддів погоджується з прокурором, щодо необхідності продовження домашнього арешту у певний період доби. Вважає необхідним частково задовольнити клопотання про продовження покладених процесуальних обов`язків визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючих даних особи. 
Керуючись ст.ст. Керуючись ст.ст. 181, 194, 199, 331 ч.2 ст. 376 КПК України, суд
УХВАЛИЛА: 
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та продовження покладених процесуальних обов`язків відносно ОСОБА_8 – задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідний час доби з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на два місяці до 18 жовтня 2020 року включно.
Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-носити електронний засіб контролю;
-прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із квартири за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;
- не залишати м. Київ та Київську область без дозволу прокурора у даному кримінальному провадженні або суду;
-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_9 ;
-здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 жовтня 2020 року включно.
Копію ухвали направити відповідному органу Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12014100000000845.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1 
Судді ОСОБА_2 
ОСОБА_3