КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

ЄУН: 756/7085/20
Справа № 33/824/3640/2020                                                                                       Суддя  у І-й інст.: Луценко О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                                                                                         Доповідач: Юденко Т.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року, -
 
                                                         ВСТАНОВИЛА:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік за те, що він 31.05.2020 о 23.55 год. керував автомобілем «Мерседес», д.н. НОМЕР_1 , по проспекту Оболонському, 26-а в м.Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду у встановленому законом порядку відмовся у присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стягнуто з ОСОБА_1 судовій збір на користь держави 420 грн. 40 коп.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на Закон України від 22 листопада 2018 року, яким з 01.07.2020 скасовано адміністративну відповідальність за вчинені ним дії, просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року скасувати, а справу щодо нього закрити провадженням на підставі п.6 ст.247 КУпАП України.
Просить розглядати апеляційну скаргу у його відсутність.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в учиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 352331 від 01.06.2020, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, не довіряти яким у суду причин немає, оскільки пояснення вказаних свідків повністю узгоджуються з даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, належним чином досліджених в суді 1-ї інстанції.
З переглянутого в суді апеляційної інстанції вказаного відеозапису вбачається, як на пропозицію поліцейського пройти у закладі охорони здоров`я огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється, що є порушенням приписів п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Таким чином висновки суду 1-ї інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і відповідно наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильними та такими, що відповідають матеріалам справи, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
 
Довід апеляційної скарги про те, що на теперішній час відповідальність водіїв наземних транспортних засобів відсутня і це є підставою для закриття провадження у справі, задоволенню не підлягає, оскільки розгляд справ щодо відповідальності водіїв автотранспорту за дії, передбачені ст.130 КУпАП, вчинені ними до 01 липня 2020 року, має відбуватися в попередній редакції Закону. Новим Законом № 2617-V111 від 22 листопада 2018 року відповідальність водіїв за ті самі дії не пом`якшені, а навпаки посилені, оскільки за них передбачено кримінальну відповідальність, а отже такий закон зворотної сили немає.
 
З урахуванням того, що будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду 1-ї інстанції, у тому числі наведених в апеляційній скарзі, не встановлено, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року щодо      ОСОБА_1 як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а його апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.
 
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.  
  
Суддя                                                                                                           Т.М. Юденко