П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/2020/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Нагірняк Микола Федорович  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
15 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,
представників сторін, розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року  (повний текст рішення складено 11.06.2020 року у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області просив визнати протиправним та скасувати наказ від 17.02.2020 року №6-1561/14-20-СГ про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 13,4759 за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, та зобов`язання затвердити даний проект землеустрою. На обгрунтування заявлених вимог зазначав, що наказами Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 15.08.2013 року та від 12.05.2014 року він отримав дозволи на виготовлення проектів землеустрою відповідно на земельні ділянки площею 7,0га та 6,470га, які розташовані за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, для передачі їх в оренду. На підставі цих наказів був виготовлений проект землеустрою про надання в оренду для ведення фермерського господарства земельну ділянку одним масивом площею 13,47га. Вказаний проект землеустрою був поданий на затвердження Відповідачеві. Оскаржуваним рішенням Відповідач відмовив в затвердженні проекту по причині включення вказаної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах. Рішення Відповідача вважає протиправним і таким, що не відповідає вимогам земельного законодавства та правовій позиції Верховного Суду.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 17.02.2020року № 6-1561/14-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 13,4759 за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 13,4759 за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.
Судові витрати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у вигляді судового збору в сумі 840,00 грн. стягнуто на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45 м. Житомир, 10002, код ЄДРПОУ 39765513).
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Відповідач у справі звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначене  рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.
На апеляційну скаргу Позивачем подано відзив з обгрунтуванням невідповідності доводів апеляційної скарги встановленим судом першої інстанції обставинам справи, помилковості міркувань Відповідача щодо дискреційності повноважень у вирішенні питання - затвердження висноваку землеустрою, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.
Вислухавши доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо підстав та порядку передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, врегульовані правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких спірних відносин.
Судом встановлено та визнається сторонами, що 21.01.2020 року Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку загальною площею 13,47 га., яка розташована за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.
Судом також встановлено, що вказаний проект землеустрою був розроблений на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 15.08.2013 року та від 12.05.2014 року щодо надання дозволів на розробку такого проекту землеустрою (а.с.10-11).
За результатами розгляду такого звернення Відповідачем прийнято оскаржуваний наказ №6-1561/14-20-СГ від 17.02.2020 року про відмову в затвердженні такого проекту землеустрою.
Відповідно до оскаржуваного наказу №6-1561/14-20-СГ від 17.02.2020 року підставою для такої відмови слугувало включення вказаної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах (а.с.21).
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
За приписами ч.6 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.10,13,14 ст.123 ЗК України).
Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 р. у справі №820/4149/17 (провадження №11-759апп18).
Всупереч вимогам ст.123 ЗК України Відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначив яким вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів не відповідає поданий на затвердження Позивачем проект землеустрою.
Відповідач помилково зробив висновок, що включення вказаної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах є підставою для відмови в затвердженні поданого Позивачем проекту землеустрою.
Безспірно, за приписами ч.3ст.136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Судом встановлено і визнається сторонами, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 13.08.2018 року спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягають продажу на земельних торгах (а.с.127).
Разом з тим, Відповідач не врахував, що відповідно до вимог п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року №1012-VIII (надалі - Закон №1012-VIII) фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.
Вказаний Закон №1012-VIII набрав чинність з 03.04.2016 року (офіційне опублікування: Голос України, 2016, 04, 02.04.2016 №60), а дозвіл на розробку даного проекту землеустрою Позивач отримав ще в 2013 та 2014 роках.
Отже, законодавцем передбачено можливість реалізації особами, які отримали дозвіл на розроблення проекту землеустрою до 03.04.2016 року, право на отримання таких земельних ділянок (затвердження відповідних проектів землеустрою) без проведення земельних торгів.
Такий висновок також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 р. у справі №817/252/18 (провадження №К/9901/235/19).
Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, колегія суддів зазначає, що наведена Відповідачем в апеляційній скарзі практика Верховного Суду не стосується ні предмету ні підстав зазначеної справи, а тому до зазначених правовідносин не застосовується.
Щодо посилань Відповідача на дискредиційність наданих йому повноважень щодо затвердження проекту землеустрою, колегія суддів зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант їх поведінки. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов держорган зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Судом встановлено та визнається представником Відповідача, що інші підстави, ніж наведені в оскаржуваному наказі, для відмови в затвердженні поданого Позивачем проекту землеустрою - відсутні.
За таких підстав, у даному випадку у Відповідача, як державного органу, немає дискреційних повноважень: він може або затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні з передбачених підстав.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню саме шляхом зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 13,4759 за межами населених пунктів Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  16 вересня 2020 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Смілянець Е. С.