Єдиний унікальний номер 233/4030/18 
Номер провадження 22-ц/804/1629/20        

  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді  Мальованого Ю.М.,
суддів:                     Корчистої О.І., Папоян В.В.,  
за участю:
секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 233/4030/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Костянтинів-ського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2020 року (суддя першої інстанції Малінов О.С.), -   
В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок за-лиття квартири. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власницею квартири  АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є влас-ницею квартири НОМЕР_3 в цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивача.  31 березня 2018 року з вини відповідача сталося залиття квартири, що підтверджується  висновком комісії, актом від 03 квітня 2018 року та довідкою  аварійної служби КП «СЕЗ», згідно яких причиною залиття стала відсутність у квартирі відповідача  радіатора опалення, замість якого надіта шланга, яка лопнула. Внаслідок залиття квартири позивачу спричинено матеріальну шкоду. Витрати на придбання матеріалів для ремонту квартири склали 14 762 грн. Крім того, для ремонту  потрібно ще придбати матеріали на суму 2 755 грн. та сплатити вартість ремонтних робіт, яка становить  6 500 грн. У квартирі весь цей час повна антисанітарія, лінолеум по всій квартирі деформувався. Уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 24 037 грн. та моральну шкоду у сумі 50 000 грн. 
29 січня 2020 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   у відшкодування матеріальної шко-ди, завданої залиттям квартири, 24 037 грн. 00 коп. та у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн., всього 27 037 грн. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про стягнення судового збору. 
Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Шамардін В.М., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне засто-сування норм матеріального права, просить  скасувати рішення Костянтинівського міськрайон-ного суду Донецької області від 29 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнута з ОСОБА_2 сума у відшкодування матеріальної шкоди 24 037 грн. 00 коп. є незаконною та необґрунтованою. Наявність і розмір моральної шкоди також не підтверджено документально, тому судом стягнуто незаконно. Ви-знаючи свою провину у залитті квартири позивача, ОСОБА_2 готова відшкодувати спричинену шкоду. При цьому вона не має наміру сплачувати сучасний ремонт у квартирі, яка ще до залиття перебувала у незадовільному стані. Якість матеріалів придбаних позивачем для ремонту квартири, не відповідає якості матеріалів, що знаходяться у спірній квартирі на тепе-рішній час. Наголошує, що саме позивач має обов`язок довести розмір завданої шкоди. 
У даній цивільній справі судом першої інстанції було призначено будівельно-товарознавчу експертизу. Однак оплачувати вартість експертних робіт у розмірі 6 864 грн. позивач відмови-лась, посилаючись на важкий матеріальний стан, однак довідки про свої отримані доходи суду не надала. Відповідач знаходиться у важкому матеріальному стані, оскільки не має постійної роботи і відмовилась від проведення експертизи. Задовольняючи вимоги про стягнення матері-альної шкоди суд дійшов  висновку про стягнення витрат на придбання матеріалів, які не відпо-відають якості матеріалів, які були у квартирі до залиття, витрат, які потрібні на придбання ма-теріалів у майбутньому та витрати, які потрібні будуть на оплату роботи. При цьому поза ува-гою суду залишилось те, що в судовому порядку сума на яку будуть придбані матеріали і пос-луги не відшкодовується без підтвердження належними документами.    
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , заперечуючи доводи апеляційної ска-рги відповідача, зазначає, що посилання відповідача  на те, що в квартирі робиться сучасний ремонт є її припущенням  і жодних доказів на підтвердження вказаного відповідачем не надано. Просить залишити без змін рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2020 року, оскільки воно є законним і справедливим.     
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за ная-вними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена.
Судову  повістку - повідомлення про розгляд справи 24 червня 2020 року представник відповідача адвокат Шамардин В.М. отримав 26 травня 2020 року, що підтверджується рекоме-ндованими повідомленнями про отримання поштового відправлення (а.с. 129).
  Судова повістка-повідомлення про розгляд справи 24 червня 2020 року надіслана судом на адресу відповідача ОСОБА_2 повернута на адресу апеляційного суду з відміткою «ад-ресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 131), що у відповідності п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК Украї-ни є днем вручення судової повістки. 
Про причини неявки учасники судового розгляду у судове засідання 24 червня 2020 року не повідомили і відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин. 
Апеляційний  суд  вважає  можливим  розглянути  справу у відсутність позивача та від-повідача, явка  яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомле-них про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховен-ства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і засто-суванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування від-повідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказа-ми, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволь-нити частково.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що залиття квартири, яка належить по-зивачу, відбулося з вини відповідача, яка в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Враховуючи вартість придбаних позивачкою матеріалів, а також витрат на проведення ремонтних робіт, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відш-кодування матеріальної шкоди у розмірі 24 037 грн. У результаті залиття квартири з вини від-повідача, позивач зазнала душевних страждань, оскільки отримала та отримує негативні емоції, тому суд дійшов висновку, що з відповідача з урахуванням принципу розумності та справедли-вості можливо стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн.
З доводів апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру матеріальної шкоди, стягнутої судом на користь позивача, та стягненням моральної шкоди, посилаючись на недоведеність позивачем розміру спричиненої шкоди.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції у повній мірі погодитись не може, з таких мотивів.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником ква-ртири АДРЕСА_1 , що під-тверджується договором купівлі-продажу від 27 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П. (а.с. 5).
Відповідно до Акту від 03 квітня 2018 року, складеного комісією Комунального підпри-ємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» (а.с. 8) та довідки  аварійної служби Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ра-ди» № 294 від 24 квітня 2018 року (а.с. 14) причиною залиття квартири позивача стала відсут-ність у квартирі відповідача радіатора опалення, замість якого була надіта шланга, яка лопнула. 
Внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 на кухні маються сліди залиття на стелі та стінах по всій поверхні, шпалери частково деформувалися; у коридорі на стінах, суміжних з гостиною та санвузлом є сліди залиття загальною площею 5,8 кв.м., шпалери частково деформувалися; в санвузлі на стінах, суміжних з входом на кухню маються сліди залиття площею 6,2 кв.м., шпалери частково деформувалися; у гостинній кімнаті на стелі сліди залиття навколо люстри на площі 0,05 кв.м., на торцевій стіні та стіні, суміжної з коридором та кухнею сліди залиття по всій поверхні, шпалери місцями деформовані, на стіні зі сторони фасаду сліди залиття в кутах по всій висоті приміщення; у спальній кімнаті на торцевій стіні сліди залиття по всій поверхні, шпалери місцями деформувалися, на стіні зі сторони фасаду є сліди залиття у куті, суміжному з квартирою НОМЕР_4 , по усій висоті приміщення шпалери частково деформувалися. В спальній кімнаті, гостинній та коридору покриття підлоги - лінолеум, уся підлога була залита водою. В гостинній кімнаті та кухні відсутнє електропостачання. (а.с. 8).       
Відповідач  своєї вини у  залитті квартири позивача не  заперечує.
На підтвердження розміру спричиненої матеріальної шкоди позивачем на розгляд суду надано докази  придбання матеріалів  для ремонту квартири: видаткова накладна, квитанції, товарні чеки, квитанції, на  загальну суму 25 594 грн. 36 коп. (а.с. 12, 143-146).
З матеріалів справи вбачається, що для визначення розміру матеріальної шкоди об`єкту квартири АДРЕСА_1 , а також вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошко-джень, завданих залиттям, по справі на підставі клопотання представника позивача ухвалою суду від 12 лютого 2019 року судом першої інстанції була призначена судова будівельно-технічна експертиза (а.с.62-63). Однак, у зв`язку з відмовою від проведення експертизи, пов`язаною з неможливістю її оплатити, судом справу розглянуто за наявними матеріалами справи. 
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душе-вних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її май-на (ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).
Згідно з частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повно-му обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її за-вдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридич-ною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджени-ми наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників ор-ганізації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопоста-чання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання буди-нків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторо-ни та з боку винної особи є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма вла-сності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ре-монту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Наданий  позивачем акт засвідчує  факт певної події, не суперечить  іншим доказам у справі, наведені  в ньому  дані відповідачем спростовані  не  були (а.с.8).  
Відсутність  у наданому  позивачем  акті  комісії висновків про те, що необхідно зробити та  відомостей про ознайомлення  з ними мешканців квартири АДРЕСА_4 , не  може   свідчити про  його недопустимість як доказу по справі.
Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної  скарги  щодо розміру заподіяної матеріа-льної  шкоди внаслідок  залиття квартири позивача,  колегія суддів вважає, що позивач  не до-вела   розмір  заподіяної  матеріальної шкоди в сумі 24 037 грн.
Так,  відповідно  до  видаткової накладної № К-00001505 від 18 квітня 2018 року позивач придбала утеплювач на паперові основі САС 6мм х 10 м на загальну суму 1350 грн. (а.с. 12). 
Вказаний матеріал клеїться під шпалери з метою утеплення та звукоізоляції приміщення. 
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на те, що вказаний утеплювач використо-вувався позивачкою перед наклейкою  шпалер, що були зіпсовані залиттям квартири, у суду першої інстанції не було підстав для стягнення його вартості з відповідача.
Крім того, позивачкою заявлені вимоги, про стягнення вартості ремонтних робіт, розмір яких вона визначила у сумі 6500 грн. Належних доказів на підтвердження заявлених вимог в цій частині позивачка суду не дала, тому підстав для їх задоволення відсутні.
Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність вартості пошкоджених шпалер і лінолеуму вартості придбаних позивачкою на заміну нових матеріалів, а також використання шпаклівки, апеляційний суд відзначає, що відповідачем не надано доказів на фактичну вартість пошкоджених залиттям квартири шпалер та підлогового покриття, тому відсутні об`єктивні дані для вирішення цього питання.  Оскільки ОСОБА_1 через залиття квартири поставлена у необхідність переклеювати у ній шпалери, то мають бути виконані і роботи по підготовці пове-рхні для виконання таких робіт, в тому рахунку і шляхом її шпаклівки, з огляду на що  апеля-ційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині. 
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування  обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосу-вання норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
За  наведених обставин, колегія суддів  дійшла висновку,  що  позивачем   доведено роз-мір заподіяної  матеріальної шкоди  лише  на  загальну  суму 16 187 грн. (24037 - (1350 + 6500)), розмір  якої підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. 
З огляду на викладене, рішення  суду  першої інстанції  в частині визначення розміру ма-теріальної шкоди  підлягає зміні, шляхом  зменшення  суми відшкодування  з  24 037 грн. 00 коп.   до  16 187 грн. 00 коп.
Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність мора-льної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причин-ного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результа-том - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
З урахуванням  обставин справи,  тривалості часу, протягом якого позивач вживає захо-ди для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін в її звичному образі життя, колегія суддів вважає справедливим визначений судом  першої інстанції розмір відшкодування мораль-ної шкоди в сумі 3 000 грн., а тому  у вказаній частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню  без змін.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характе-ру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Встановивши, що позивачу заподіяна моральна шкода, суд першої інстанції, з урахуван-ням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано визначив розмір грошової компенсації моральної шкоди.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка ві-дображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрун-туються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У зв`язку зі зміною  судового  рішення  в частині  визначення  розміру  матеріальної шкоди,  підлягають   новому  розподілу   судові витрати, понесені   позивачем  у зв`язку з розг-лядом справи  у суді першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно ро-зміру задоволених позовних вимог.
Позов ОСОБА_1 подано до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької об-ласті у серпні 2018 року. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача  на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири у сумі 24 037 грн. 00 коп. та моральну шкоду 50 000 грн. 00 коп., загальну суму 74 037 грн. 00 коп. 
Відповідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судо-вим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише що-до перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум). 
З апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , оскаржує судове рі-шення про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 24 037 грн. 00 коп. та стягнення у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. 00 коп., у загальній сумі 27 027 грн. 00 коп. 
Згідно ч. 1, п/п 1 п. 1 ч. 2 «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позо-вної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5  розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарно-го року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездат-них осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 гривні.
Тобто, з позовних вимог майнового характеру ОСОБА_1 у розмірі 27 027 грн. 00 коп. має бути сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (27 027 х 1% = 270,27, що є меншим, ніж 1762 х 0,4= 704,8). 
Відповідно до ч. 1, п/п 6 п. 1 ч. ст. 4 Закону України  «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
   За подання апеляційної скарги на рішення Костянтинівського  міськрайонного суду До-нецької області від 29 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 057 грн. 20 коп.  (704,80  х 150%), сплату якого ухвалою апеляційного суду від 29 квітня 2020 року відповідачу відстрочено  до ухвалення судового рішення. 
  Апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди задоволені у розмірі 16 187 грн., що складає 67,34 % (16 187  х 100) : 24 037)  від заявле-них позивачем вимог. 
Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави під-лягає стягненню судовий збір, пов`язаний з розглядом справи у суді першої інстанції, в сумі 474 грн. 61 коп.(704,80 х 67,34%) та за розгляд справи в апеляційній інстанції у розмірі 711 грн. 91 коп. (1 057 грн. 20 х 67,34%),  всього 1186 грн. 52 коп. (474,61 + 711,91)
Позивачу при зверненні з позовом до суду сплата судового збору була відстрочена до ух-валення рішення у справі. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пов`язаний з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 230 грн. 18 коп. (704,80 х 32,66%), визначений судом першої інстанції розмір судового збору за частково задоволені вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 662 грн. 51 коп.  та за перегляд справи  апеляційним судом в частині задоволеної апеляцій-ної скарги у розмірі 345 грн. 28 коп.(1057,20 х 32,66%), всього 1237 грн. 97 коп.(230,18 + 662,51 + 345,28).
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2020 року змінити.
      Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  мешкає АДРЕСА_4 ,  на ко-ристь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ме-шкає АДРЕСА_1 , відшкодування заподіяної матеріа-льної шкоди у розмірі 16 187 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят сім) грн.  
      Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1186 (одна тисяча сто вісімде-сят шість) грн. 52 коп.  
      Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 97 коп.
Рішення в частині стягнення грошової компенсації за завдану моральну шкоду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                       Ю.М. Мальований 

Судді:                                                                                              О.І. Корчиста

                                                                                                          В.В. Папоян