ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

22 липня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/14241/19
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/746/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач ОСОБА_1 
відповідач військова частина НОМЕР_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Логвіної Т.В. від 04 березня 2020 року, місце ухвалення м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                             В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №8 від 23.07.2019 року, про зняття майора ОСОБА_1 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту, з квартирної черги для отримання житла в м.Чернігові зі складом сім`ї 2 (дві) особи; визнати незаконним та скасувати пункт №2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ”Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ” від 24.07.2019 року, відповідно до якого майора ОСОБА_1 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту, було знято з квартирної черги для отримання житла в м.Чернігові зі складом сім`ї 2 (дві) особи; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення майора ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (особу з інвалідністю з дитинства), на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м.Чернігові, у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 26.06.2010 року, у першочерговій черзі з 26.06.2010 року. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №135 від 20.06.2019 року майора ОСОБА_1 , начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку, звільненого наказом командувача військ оперативного командування ”Північ” (по особовому складу) від 13.06.2019 року №137 у запас відповідно до підпункту ”а” пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України ”Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із закінченням строку контракту) вважати, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМТЦК та СП Чернігівської області. З 20.06.2019 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В даному наказі також зазначено, що ОСОБА_1 постійним або службовим житлом під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 не забезпечувався. Відповідно до п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2019 року №363 ’’Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ’’, майора ОСОБА_1 , якого було зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26.06.2010 року, знято з квартирного обліку у зв`язку із закінченням строків військової служби. Позивач вважає вказане рішення військової частини НОМЕР_1 протиправним і таким, що порушує його права щодо забезпечення постійним житловим приміщенням, оскільки держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому позивач вказує, що відповідно до витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 , станом на 20.06.2018 року, він мав вислугу в Збройних Силах України: календарна 26 повних роки, також позивач має статус учасника бойових дій, є ветераном військової служби, на утриманні позивача перебуває син ОСОБА_2 , 2001 року народження, який є особою з інвалідністю з дитинства. За даних обставин позивач стверджує про відсутність підстав для його зняття з квартирного обліку у зв`язку із закінченням строків військової служби.       

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.03.2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.03.2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.03.2020 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не відповідає нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до положень Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З посиланням на положення Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше,члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла, в тому числі, і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що норми Закону України ’’Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, не передбачають підстав для зняття позивача з квартирного обліку та зі списків осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, з огляду на його звільнення з військової служби по закінченню контракту. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідно до витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 , станом на 20.06.2018 року, він мав вислугу в Збройних Силах України: календарна 26 повних роки, також позивач має статус учасника бойових дій, є ветераном військової служби, на утриманні позивача перебуває син ОСОБА_2 , 2001 року народження, який є особою з інвалідністю з дитинства. Доводи апеляційної скарги стверджують, що згідно статті 3 Закону України ”Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист”, держава гарантує кожному ветерану військової служби, серед іншого, реалізацію цільових програм поліпшення житлових умов. Доводи апеляційної скарги містять в собі посилання на ч.1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на повагу до свого  приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.     

У відзиві на апеляційну скаргу військова частина НОМЕР_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 04.03.2020 року.  

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - адвокат Акуленко В.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.  

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги у зв`язку з її безпідставністю та просила залишити без змін рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.03.2020 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що за результатами засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2010 року (а.с.21), майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи було включено у першу чергу на квартирний облік з 24.06.2010 року та включено у список військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень з 24.06.2010 року, на підставі статті 45 ЖКУ, п.п.3 п.44 Правил обліку громадян (син, особа з інвалідністю з дитинства). 
Як вбачається з витягу з протоколу №40 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2017 року (а.с.29), розглянувши питання постановки на квартирний облік майора ОСОБА_1 , його рапорт (а.с.31-32) та прикладені до нього документи, постановили: поновити на загальну чергу квартирного обліку з 26.06.2010 року. Склад сім`ї: 1(одна) особа: ОСОБА_1 , 1975 р.н. 
На підставі рапорту (заяви) майора ОСОБА_1 від 10.11.2017 року (а.с.34), протоколом №48 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 року було внесено зміни до облікової справи у зв`язку з реєстрацією сина ОСОБА_2 , 2001 р.н., та зараховано його разом з батьком на першочергову чергу квартирного обліку з 26.06.2010 року (особа з інвалідністю з дитинства). Склад сім`ї: 2 (дві) особи, ОСОБА_1 , 1975 р.н., син - 2001 р.н.   
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №135 від 20.06.2019 року, майора ОСОБА_1 , начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку, звільненого наказом командувача військ оперативного командування ”Північ” (по особовому складу) від 13.06.2019 року №137 у запас відповідно до підпункту ”а” пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України ”Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку з закінченням строку контракту), вважати, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМТЦК та СП Чернігівської області. З 20.06.2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Постійним або службовим житлом під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 не забезпечувався. Календарна вислуга за останній безперервний період проходження військової служби у Збройних Силах України станом на 20.06.2019 року становить 26 років 10 місяців 20 днів. 
Відповідно до п.9 протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2019 року, у відповідності до документів, майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26.06.2010 року, було знято з квартирного обліку, у зв`язку з закінченням строків військової служби (а.с.8-10).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №363 від 24.07.2019 року ’’Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ’’(а.с.6), було затверджено протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2019 року №8. Згідно пункту 2 даного наказу, у відповідності до документів майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26.06.2010 року, було знято з квартирного обліку, у зв`язку з закінченням строків військової служби.
Згідно довідки управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради №Б-952 від 26.12.2016 року (а.с.28), ОСОБА_1 та його діти - ОСОБА_2 , 2001 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, не брали участі в приватизації житла за  адресами:  АДРЕСА_1 .
З довідки філії - Чернігівське обласне управління, ТВБВ №10024/087 ПАТ Державний ощадний банк України від 03.01.2017 року (а.с.27), виданій  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,  вбачається,  що  житловий  чек  на суму 4 грн. 20 коп. в приватизації державного майна не використано. Участі в приватизації житла не приймав. 
Згідно витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 (а.с.24), стаж військової служби рахується із 1992 року.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 03.09.2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 (а.с.11), ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 (а.с.13), ОСОБА_1 має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 (а.с.12), ОСОБА_1 отримує пенсію, вид пенсії: вислуга років, Міноборони. 

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.03.2020 року,  відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позову. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що оскільки п.9 статті 12 Закону України ’’Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей’’ не передбачає можливості залишення на обліку військовослужбовців, які звільняються з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято обґрунтоване рішення, оформлене протоколом №8 від 23.07.2019 року та затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.07.2019 року №363, про зняття майора ОСОБА_1 з квартирного обліку. Суд першої інстанції вказав, що дане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №8 від 23.07.2019 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2019 року №363 ’’Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ’’ є законними та обґрунтованими, оскільки прийняті у відповідності до п.9 статті 12 Закону України ’’Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей’’, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 року №380. За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_1 . 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується з приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини.
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною 1 статті 12 Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” регламентовано, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Приписами статті 47 Конституції України регламентовано, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 

Пунктом 9 статті 12 Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені і в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.  
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно п.21 Розділу VІ. Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання ’’Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями’’, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 року №380, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №135 від 20.06.2019 року, майора ОСОБА_1 , начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку, звільненого наказом командувача військ оперативного командування ”Північ” (по особовому складу) від 13.06.2019 року №137 у запас відповідно до підпункту ”а” пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України ”Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку з закінченням строку контракту), вважати, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМТЦК та СП Чернігівської області. З 20.06.2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Постійним або службовим житлом під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 не забезпечувався. Календарна вислуга за останній безперервний період проходження військової служби у Збройних Силах України станом на 20.06.2019 року становить 26 років 10 місяців 20 днів. 
Як вбачається з витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 (а.с.24), стаж військової служби рахується із 1992 року, тобто, позивач має вислугу на військовій службі у Збройних Силах України більше, ніж 20 років.  
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 03.09.2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 (а.с.11), ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 (а.с.13), ОСОБА_1 має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 (а.с.12), ОСОБА_1 отримує пенсію, вид пенсії: вислуга років, Міноборони.

Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вищезазначені положення Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, пункту 21 Розділу VІ  Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 року №380, забезпечують право позивача перебувати на квартирному обліку за місцем звільнення з військової служби.  
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що, встановивши, що ОСОБА_1 , який має статус ветерана військової служби, має вислугу на військовій службі більше, ніж 20 років, перебував на квартирному обліку, знятий з квартирного обліку у зв`язку із звільненням з військової служби в запас, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову.  
  
Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного  Суду  від  08.04.2020  року,  справа  №750/3066/19,  провадження №61-19237св19.    

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну  ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2020 року скасувати. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити. При цьому визнати неправомірним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №8 від 23 липня 2019 року в частині зняття з квартирного обліку у зв`язку з закінченням строків військової служби у відповідності до документів майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26 червня 2010 року. Визнати неправомірним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2019 року №363 ”Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ”, згідно якого, у відповідності до документів майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26 червня 2010 року, знято з квартирного обліку, у зв`язку з закінченням строків військової служби. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення майора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особа з інвалідністю з дитинства) на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м.Чернігові, а саме, ОСОБА_1 поновити у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 26 червня 2010 року; ОСОБА_1 та його сина - ОСОБА_2 поновити у першочерговій черзі з 26 червня 2010 року.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.  
Визнати неправомірним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №8 від 23 липня 2019 року в частині зняття з квартирного обліку у зв`язку з закінченням строків військової служби у відповідності до документів майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26 червня 2010 року. 
Визнати неправомірним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2019 року №363 ”Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ”, згідно якого, у відповідності до документів майора ОСОБА_1 , який був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 26 червня 2010 року, знято з квартирного обліку, у зв`язку з закінченням строків військової служби.  
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення майора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особа з інвалідністю з дитинства) на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м.Чернігові, а саме, ОСОБА_1 поновити у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 26 червня 2010 року; ОСОБА_1 та його сина - ОСОБА_2 поновити у першочерговій черзі з 26 червня 2010 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 24.07.2020 року.

Головуючий:                                           Судді: