Номер провадження: 22-ц/813/5381/20 
Номер справи місцевого суду: 501/2306/17
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого – судді Ващенко Л.Г.
суддів – Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2020 року про призначення експертизи (одноособово суддя Пушкарський Д.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до  товариства з  обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа: Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
24.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» (далі-Товариство), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (далі-приватний нотаріус), третя особа: Чорноморський МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області (далі-ВДВС) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса від 08.08.2008 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.01.2020 року у справі призначено судову економічну експертизу і зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
Товариство не погодилось із ухвалою суду від 22.01.2020 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в частині зупинення провадження скасувати, справу направити для продовження розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга представника Товариства зазначає: 
Відповідно до ст. 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису – це захист нотаріусом цивільних прав кредитора за допомогою позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про звернення стягнення, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються KM України, шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Безспірність, в розумінні ст. 88- ЗУ «Про нотаріат», є не доведеність боргу, а факт існування між кредитором і боржником правовідносин, при яких вважається наявність боргу, є документи, передбачені Переліком документів. Крім того, п.п. 3.2 п. 3 Глави 16 розділу-ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів (далі - Перелік), який затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.
Мета вчинення виконавчого напису – надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст. ст. 37, 38 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суді спорів щодо заборгованості або її розміру, на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц.
Позивач, звертаючись до суду із клопотанням про призначення експертизи, не надав свого розрахунку боргу, квитанцій або інших документів, які б підтверджували неправильність розрахунку, на підставі якого було вчинено напис нотаріусом, а також не міг вказати, яка сума заборгованості була на момент вчинення напису, зазначивши під запис, що квитанції про сплату кредиту втрачені.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Справа у провадженні суду з 25.10.2017 року, а клопотання про призначення експертизи позивач заявив через 2 роки і 3 місяці після відкриття провадження. За час розгляду справи у суді по факту відбулось 3 судові засідання, справа затягується через зловживання представником позивача правами. Клопотання про призначення експертизи заявлено з метою затягування процесу розгляду справи і в рамках розгляду справи задоволено клопотання про зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса та зупинені електронні торги.
Безпідставне призначення експертизи із зупиненням провадження у справі має наслідком затягування судового процесу, призводить до порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на розгляд його справи впродовж розумного строку.
У відзиві на скаргу представник ВДВС зазначає:
Станом на 19.06.2020 року на примусовому виконанні у ВДВС знаходиться  виконавче провадження в АСВП № 53231037 з примусового виконання виконавчого напису № 715, виданого приватним нотаріусом про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 
04.01.2017 року за вх. № 19/90 на адресу ВДВС надійшла заява представника стягувача за довіреністю про відкриття виконавчого провадження і постановою від 05.01.2017 року відкритовиконавче провадження, а також накладено арешт на спірну квартиру. 18.10.2017 року держвиконавцем ВДВС до Одеської філії ДП «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна боржника. 11.11.2019 року держвиконавцем ВДВС, на підставі ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, на виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2019 року по справі № 501/2306/17, а також зупинені прилюдні торги стосовно спірної квартири.
Позивач ОСОБА_1 і приватний нотаріус не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, обґрунтував зупинення із посиланням на те, що для проведення експертизи потрібен значний проміжок часу (а.с.158 т.2).
Колегія суддів не погоджуються з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.
Суд  призначає  експертизу   у   справі   за   сукупності   таких  умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ст. 104 ч.1 ЦПК України).
Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи (ст. 108 ч.1 ЦПК України).
Висновок суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі із посиланням на те, що для проведення експертизи потрібен значний проміжок часу, не є належним обґрунтуванням підстав для зупинення провадження у справі, оскільки суперечить вимогам ч.1 ст. 108 ЦПК України.
Між тим, строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів (п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998  № 53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).
З врахуванням обставин справи і характеру досліджень, якщо об`єкт досліджень можливо доставити до суду, суд не вирішив питання про проведення експертизи у судовому засіданні (ст. 108 ч.1 ЦПК України).
В матеріалах справи відсутні відомості про те, що строк проведення експертизи буде перевищувати 90 календарних днів, а також, що у експерта значне навантаження, у зв`язку з чим, за письмовою домовленістю, судом встановлений більш розумний строк для проведення експертизи і це є підставою для зупинення провадження у справі.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що заяву про призначеннясудової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій з відповідним переліком питань представник позивача подав до суду 22.01.2020 року, тобто у день судового засідання (а.с.154,155 т.2).
В цей же день, 22.01.2020 року, суд прийняв ухвалу про призначення судової економічної експертизи (а.с.156-159 т.2).
Особи, які приймають участь у справі (представник Товариства, приватний нотаріус і представник ВДВС) об`єктивно були позбавлені можливості надати суду свої заперечення або пояснення, як щодо підстав призначення експертизи, так і щодо переліку питань, поставлених перед експертом. 
Доводи представника Товариства у скарзі щодо необґрунтованості зупинення провадження у справі прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Твердження представника Товариства у скарзі стосовно відсутності в ухвалі підстав і обґрунтувань для призначення експертизи за заявою представника позивача від 22.01.2020 року на увагу не заслуговують, оскільки Товариство, у встановленому законом порядку, не оскаржило ухвалу суду в частині забезпечення доказів шляхом призначення експертизи.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;  невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі не відповідає нормам процесуального права – ст. ст. 104, 108 ЦПК України, оскільки не містить належних обґрунтувань зупинення провадження у справі на час проведення судової економічної експертизи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду в частині зупинення провадження у справі - скасуванню.
СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі, судові витрати підлягають відшкодуванню за результатами розгляду справи по суті.

IV.РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
                                        ПОСТАНОВИЛА:     
    
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» - задовольнити частково.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2020 рокупро призначення експертизи в частині зупинення провадження у справі на час проведення експертизи – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до ст. 389 ч.1 п.2 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 29.07.2020 року. 

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков