П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/628/19	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

          Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа: Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправним рішення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у формі наказу за №2410-СГ від 25.07.2019р., прийнятого на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2020р. по справі за №540/628/19.
Також, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Держгеокадастр виділити йому із земель резервного фонду державної власності на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Окремою ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 21   травня   2020р. заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за №2410-СГ від 25.07.2019р. "Про відмову у виділенні земельної ділянки", прийнятий на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019р.. 
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області просить окрему ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходили з того, що на виконання рішення суду Держгеокадастр протиправно відмовив ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки на підставі абз.5 ч.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", оскільки до позивача зазначена правова норма застосуванню не підлягає.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником земельної частки (паю) розміром 9,7 умовних кадастрових гектарів КСП "Шлях до комунізму", що розташоване в с.Верхні Торгаї, Нижньосірогозького району, Херсонської області. 
У жовтні 2018р. позивач звернувся із заявою до Держгеокадастру про виділення земельної ділянки в натурі розміром 9,7 умовних кадастрових гектарів. Однак, Держгеокадастр своїм листом за №8266/0-3086/0/95-18 від 21.11.2018р. повідомив позивача про неможливість задоволення вищевказаного клопотання, у зв`язку із тим, що ст.121 ЗК України не передбачено безоплатну передачу громадянам земельної ділянки із земель державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також у зв`язку із тим, що на території Верхньоторгаївської сільради відсутні землі колективної власності, не витребувані паї, які можна передати у власність громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Позивач вважаючи зазначений лист протиправним та незаконним, звернувся суд із відповідним позовом.
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2020р. по справі №540/628/19 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправним рішення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 21.11.2018р. №8266/0-3086/0/95-18 про відмову в задоволенні заяви від 19.10.2018р. про виділення ОСОБА_1 із земель резервного фонду державної власності на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області в натурі (на місцевості) земельної ділянки в розмірі 9,7 умовних кадастрових гектарів для сільськогосподарського використання.
Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області розглянути заяву від 19.10.2018р. про виділення ОСОБА_1 із земель резервного фонду державної власності на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області в натурі (на місцевості) земельної ділянки в розмірі 9,7 умовних кадастрових гектарів для сільськогосподарського використання та прийняти за наслідками розгляду вмотивоване рішення у формі наказу.
Враховуючи зазначене рішення суду, яке набрало законної сили 2.07.2019р., ГУ Держгеокадастру у Херсонській області прийняло наказ за №2410-СГ від 25.07.2019р., яким ОСОБА_1 відмовлено у виділенні земельної ділянки в натурі у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджує статус заявника як громадянина, який має право на виділення земельної ділянки в натурі із земель резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради, передбачене абз.5 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". 
Позивач вважаючи вказану відмову протиправною, оскільки він має право на земельну частку (пай) виходячи з положень абз.2,3 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідним позовом.
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019р. по справі за №540/2057/19 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 25.07.2019р. №2410-СГ "Про відмову у виділенні земельної ділянки". ГУ Держгеокадастру у Херсонській області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2019р. про виділення із земель резервного фонду державної власності на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області в натурі (на місцевості) земельної ділянки в розмірі 9,7 умовних кадастрових гектарів з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020р. рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019р. скасовано та прийнято нову постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області закрито.
Рішення апеляційного суду вмотивовано тим, що спір виник у зв`язку з невиконанням судового рішення та є тотожним спору у справі за №540/628/19, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення та підлягає вирішенню в порядку ст.383 КАС України.
Зазначені обставини зумовили ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України звернутися в суд.
Перевіряючи обґрунтованість поданої заяви, судова колегія виходить з наступного.
Положення ст.129-1 Конституції України гарантують, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Приписами ч.1,6 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
У відповідності до частин 1,4 ст.249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019р. у справі за №540/628/19, яке набрало законної сили 2.07.2019р., ГУ Держгеокадастру у Херсонській області зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2018р. та прийняти вмотивоване рішення у формі наказу.
Зазначеним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 20.02.2018р. №90 набув беззаперечне право на земельну частку (пай) розміром 9,7 умовних кадастрових гектарів КСП "Шлях до комунізму", що розташоване в с.Верхні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області.
Як вбачається із матеріалів справи, що ГУ Держгеокадастр приймаючи наказ №2410-СГ від 25.07.2019р., про відмову у виділенні земельної ділянки, послався на відсутність документів, які підтверджують статус ОСОБА_1 як громадянина, який має право на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради, передбачене абз.5 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
Так, відповідно до ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають: 
- колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; 
- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; 
- громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); 
- громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. 
Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. 
Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Враховуючи те, що зазначені у наказі Держгеокадастру підстави суперечать встановленим обставинам у справі за №540/628/19, а також, що відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого розповсюджується дія абз.5 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність наказу за №2410-СГ від 25.07.2019р., та вважає, що наявні підстави стверджувати про ухилення Держгеокадастру від належного виконання судового рішення.
Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019р. у справі за №806/2143/15 наголошував, що норми ст.382,383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, судова колегія вважає обґрунтованою окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020р..
Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність заяви позивача вимогам ч.2 ст.383 КАС України, то судова колегія вважає вказаний довід проявом зайвого формалізму ,оскільки за практикою Європейського Суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 13.01.2000 в справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням статті 6 Конвенції (пункти 38-39).
Що стосується посилань апелянта на пропуск позивачем строку встановленого ч.4 ст.383 КАС України, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 отримав постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13   квітня   2020р. по справі за №540/2057/19 – 23.04.2020р. (а.с.94). Відповідну заяву подано до суду 30.04.2020р. (а.с.96), тобто в десятиденний строк, як то передбачено ч.4 ст.383 КАС України.
Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 312, 316, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області – залишити без задоволення. 
Окрему ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                      О.В.Яковлєв