ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 р.	Справа № 520/14526/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.02.2020) по справі № 520/14526/19
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ"  
до  Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
28.12.2019,  Товариство з обмеженою відповідальність  «Мегаком» (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №520/14526/19  з позовом, в якому просить  скасувати податкове повідомлення-рішення №00000411202 від 25.02.2019; №00000851202 від 20.03.2019.
Рішенням Харківського  окружного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №520/14526/19 задоволено позов.
Визнані протиправними та скасовані  податкові повідомлення-рішення №00000411202 від 25.02.2019; №00000851202 від 20.03.2019.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу в якій просить  суд скасувати  рішення  суду першої інстанції , з прийняттям нового судового рішення,  яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог  апеляційної скарги посилається на  невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи,  порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної  скарги, рішення   суду першої інстанції вважає, що  апеляційна  скарга позивача не підлягає  задоволенню,  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  працівниками відповідача проведено  документальну позапланову виїзну перевірку позивача, про що складений акт  від 08.02.2019 №367/20-40-12-02-08/23753268.
Порушення, виявлені під час перевірки, склали у порушенні п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, з підстав  завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку (р.20.2.1) за листопад 2018 на 19024 грн; п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, з підстав  завищення суми від`ємного значення, що зараховується  до складу податкового кредиту  наступного звітного (податкового ) періоду (р.21), за листопад 2018 року на 22152 грн, та нездійснення позивачем реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних  зведеної податкової накладної на загальну суму податку на додану вартість – 41176 грн.
За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення- рішення № №00000411202 від 25.02.2019  про встановлення відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим п.120.2-1 ст.120-1 ПК України на суму податкову на додану вартість 40176 грн після отримання податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 №00000431202 на засновані штрафні санкції на суму 20588,00 грн, загальна сума – 25588,00 грн за платежем податок на додану вартість;  №00000851202 від 20.03.2019  зменшено розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за декларацією №9284301789 від 19.12.2018 за листопад 2018 у сумі 22152,00 грн.
Суд першої інстанції,  під час  відмови у задоволенні позову, дійшов до висновку, що   судовими рішеннями  Харківського окружного адміністративного суду та  Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі № 520/6877/19  скасовані податкові повідомлення   рішення №00000401202 від 25.02.2019 про зменшення  позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2018 року на суму завищення бюджетного відшкодування 19024,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 4756,00 грн.; та податкове повідомлення - рішення №00000431202 від 25.02.2019 про застосування до  позивача  штрафу в розмірі 50% на суму 20588,00 грн. за відсутність складення та /або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму  податку на додану вартість  41176,00 грн, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідача у даній справі, що є підставою для їх скасування.
Колегія суддів погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З приводу частини позовних вимог про скасування  податкового повідомлення   рішення  №00000401202 від 25.02.2019, то колегія суддів зазначає на таке.
Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування,, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня                2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:                                                       
в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Згідно із п.189.1 ст.189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Враховуючи, що відповідач посилається саме на положення п.п. "г" п.198.5. ст.198 Податкового кодексу України, тобто використання палива в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом  акту перевірки  позивачем  допущено  порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК, та  занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ (р. 1.1, р. 9 звітності) на загальну суму 41176 грн., в тому числі: за березень 2018 року на 10068 грн., за квітень 2018 року на 11480 грн., за травень 2018 року на 7544 грн., за листопад 2018 року на 12084 грн.
Відповідач каже, що  у зв`язку із встановленням начебто відхиленням між нормами використання палива, затвердженими наказами "Про встановлення норм витрат палива автомобілів підприємства"  позивачем  на 2018 року від 03.01.2018 року, від 18.05.2018 року, та фактично використаного палива на кожну марку автомобілю окремо у березні-травні та листопаді 2018 року.
Відповідач стверджує, що перевищення встановлених на підприємстві норм витрат палива означає, що частка вартості такого палива почала використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, а тому на відповідну вартість такого палива позивач зобов`язаний був нарахувати податкові зобов`язання з  податку на додану вартість, виходячи з ціни придбання палива, скласти і зареєструвати податкові накладні на його умовний продаж, а саме на суму 41176 грн. Проте,   позивач не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну на загальну суму  податок на додану вартість  - 41176 грн.
Вказані  факти стали предметом розгляду справи №520/6877/19 за результатами якої прийнято рішення Харківським окружним адміністративним судом  від 09.10.2019 та постанова Другим апеляційним адміністративним судом від 10.12.2019, якими скасовані:  податкове повідомлення - рішення  відповідача №00000401202 від 25.02.2019 про зменшення  позивачу  суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2018 року на суму завищення бюджетного відшкодування 19024,00 грн  та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 4756,00 грн; та податкове повідомлення - рішення  відповідача №00000431202 від 25.02.2019 про застосування до  позивачу штрафу в розмірі 50% на суму 20588,00 грн за відсутність складення та /або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму  податку на додану вартість -  41176,00 грн.
За умови   прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000411202 від 25.02.2019  за відсутності  реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим п.120.2-1 ст.120-1 ПК України на суму податкову на додану вартість 40176 грн після отримання податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 №00000431202 на засновані штрафні санкції на суму 20588,00 грн, загальна сума – 25588,00 грн за платежем податок на додану вартість, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про застосування до даної частини спору  правил ст.78 КАС України.
На підставі ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В своїй апеляційній скарзі відповідач не спростовує висновків суду першої інстанції, а посилається на правову позицію, викладену ним у суді першої інстанції.
За цим, колегія суддів,  вважає, що   апеляційна скарга відповідача в цій частині не підлягає скасуванню, а судове рішення -  скасуванню.
Щодо частини позовних вимог про  скасування податкового повідомлення-рішення №00000851202 від 20.03.2019, то колегія суддів зазначає на таке.
На підставі абзацу 2 п.1201.2 ст.1201 ПК України визначено, що відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу                              10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі                      50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
За змістом  податкового повідомлення-рішення від 20.03.2019 № 00000851202 визначено відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абз.2 п.1201.2 ст.1201 ПК України податкових накладних  на суму  податку на додану вартість - 40176.00 грн, після отримання податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 № 00000431202 .
За умови  скасування у судовому порядку за результатами розгляду справи №520/6877/19  податкового повідомлення-рішення від 25.02.2019 № 00000431202,  за невиконання  прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення  від 20.03.2019 № 00000851202, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення про задоволення позову.
Суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи. ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 по справі                        № 520/14526/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		Л.О. Донець	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  18.09.2020 року