ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 817/906/17
адміністративне провадження № К/9901/4670/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області
на постанову  Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року (головуючий суддя Капустинський М.М. судді: Моніч Б.С., Охрімчук І.Г.)
у справі № 817/906/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-експедиторська компанія»
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про  скасування податкового повідомлення-рішення, 

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-експедиторська компанія» (надалі позивач, Товариство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (надалі відповідач, податковий орган), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток.
Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 26.07.2017 року в задоволені позову відмовив.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, натомість відповідачем, належними та допустимими доказами доведено наявність порушення позивачем вимог податкового законодавства та правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення. 
Житомирський апеляційний адміністративний суд постановою від 31.10.2017 року скасував скасувати рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову, якою позовні вимоги Товариства задовольнив.
Скасував податкове повідомлення-рішення № 0001581401 від 20.03.2017 року.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що від`ємний фінансовий результат у розмірі 2 000 924 грн, що склався станом на 01.01.2013 року, Товариство має право враховувати і таке врахування не є повторним включенням витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідач зазначає, що у декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік Товариство задекларувало збиток від операцій з акціями та іншими, ніж цінними папери, корпоративними правами в сумі 200  924 грн станом на 01.01.2013 року. Проте підприємство не надало доказів, що дана сума збитку виникла за рахунок відображення витрат на придбання пакету акцій ПАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія».
Відзив на касаційну скаргу податкового органу від позивача на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.
28.12.2017 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 15.02.2017 року, за результатами якої складений акт №87/17-00-14-03/31960691 від 03.03.2017 року. 
Висновками акта перевірки встановлено порушення п.138.3 ст.138, пп.153.8.3 п.153.8 ст.158 Податкового кодексу України за рахунок завищення (повторного включення), що призвело до заниження фінансового результату за операціями з цінними паперами на суму 877  300 грн та відповідного заниження податку на прибуток на суму 157  914 грн.
На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення №0001581401 від 20.03.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 197  393 грн, з яких 157  914 грн за податковими зобов`язаннями та за штрафними (фінансовими) санкціями 39  479 грн. 
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.12.2003 року згідно договору №К-87-1/2003, укладеного між ТОВ «Паритет» та Товариством, від імені якого діє ТОВ Брокерська контора «КОНФО», останнім придбані прості іменні акції ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» загальною вартістю 200 000 грн.
23.03.2004 року згідно договору №Е-4/14, укладеного між ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» та Товариством, останнім придбані прості іменні акції додаткового випуску ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» загальною вартістю 990 900 грн.
04.04.2004 року згідно договору №Е-4/12, укладеного між ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» та Товариством, останнім придбані прості іменні акції додаткового випуску ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» загальною вартістю 546 000 грн.
20.04.2004 року згідно договору №Е-4/14, укладеного між ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» та Товариством, останнім придбані прості іменні акції додаткового випуску ВАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» загальною вартістю 540  600 грн.
26.12.2014 року позивачем частину придбаних акцій на суму 1 242  300 грн було продано і фінансовий результат за операціями з вказаними цінними паперами (збиток) становить - 652  700 грн. 
Вказані обставини не є спірними між сторонами.
В матеріалах справи містяться дві версії додатку ЦП до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік.
Відповідно до даних рядка 1 додатку ЦП до рядків 03.20 та 03.21 додатка ІД до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, яка надана відповідачем в ході судового розгляду, сума збитку від операцій з акціями, зазначена позивачем, складає 200 924 грн. (арк. с. 119). Вказана декларація за даними податкового органу подана у електронному вигляді 08.02.2013 року.
Натомість, дані рядка 1 додатку ЦП до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, поданої позивачем до матеріалів справи, сума збитку від операцій з акціями складає 2  000 924 грн. (арк. с. 43). Вказана декларація подана у паперовому вигляді 08.02.2013 року, про що свідчить відбиток штампу податкового органу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що належними та допустимими доказами у даній справі є податкові декларації з відповідними додатками, надані податковим органом.
В свою чергу, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач не звітував за 2012 рік в електронній формі. Отже належним доказом є саме документи, подані позивачем.
Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Ретельно дослідивши доводи податного органу, висловлені у відповіді на заперечення до акту перевірки (арк. с. 36-38), рішенні про результати розгляду скарги (арк. с. 39-42), запереченні на позовну заяву (арк. с. 81-84), додаткових поясненнях (арк. с. 103) та касаційній скарзі, Суд зазначає, що податковий орган не ставить під сумнів факт надання Товариством відповідної податкової декларації у паперовому вигляді. Податковий орган не ставить під сумнів, що подання такої декларації підтверджено відбитком штампу та не надає доказів, щодо неприйняття чи неврахування такої декларації з будь яких причин.
Крім того, протягом розгляду справи податковий орган зазначає, що додаток ЦП до рядків 03.20 та 03.21 додатка ІД до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік зареєстровано 08.02.2013 року реєстраційний номер 9086973638.
Разом з тим, у наданих податковим органом в якості доказу квитанціях № 1 та № 2 зазначено реєстраційний номер 9076973632 (арк. с. 115).
Таким чином, в додатку ЦП до податкової декларації з податку на прибуток за звітний період 2012 року в рядку 03.20 зафіксований збиток у розмірі 2 000 924 грн. Тобто станом на 01.01.2013 року Товариство мало від`ємне значення фінансового результату від операцій з цінними паперами у вказаному розмірі.
Згідно п. 31. підрозділу 4 розділу XX Податкового Кодексу України від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами, деривативами, корпоративними правами, випущеними в іншій, ніж цінні папери, формі, сформований станом на 1 січня 2013 року, не враховується при визначенні фінансового результату за операціями з цінними паперами, деривативами, корпоративними правами, випущеними в іншій, ніж цінні папери, формі, в наступних звітних податкових періодах.
При визначенні прибутків/збитків у порядку, визначеному пунктами 153.8 і 153.9 статті 153 цього Кодексу, витрати, понесені (нараховані) платниками податків при придбанні цінних паперів, деривативів до 1 січня 2013 року, враховуються при їх подальшому відчуженні в повному обсязі на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення витрат.
На виконання абзацу першого п. 31. підрозділу 4 розділу XX Податкового Кодексу України від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами сформований станом на 1 січня 2013 року (тобто до декларації за 2012 рік), не враховувався при визначенні фінансового результату в наступних звітних податкових періодах. Саме тому в додатку ЦП до декларації з податку на прибуток за 2013 рік в рядку 03 відсутнє від`ємне значення попереднього звітного року.
Виходячи з наведеного, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що для врахування витрат, понесених до 01.01.2013 року на придбання цінних паперів, мають виконуватися дві умови:
- платник податку повинен мати від`ємне значення фінансового результату від таких операцій станом на 01.01.2013 року;
- платник податку повинен мати первинні документи, що підтверджують здійснення витрат.
Обидві умови в ситуації з Товариством виконуються. Підтвердження здійснення витрат не є спірним між сторонами.
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в акті перевірки при мотивуванні висновків зазначається, що    Товариство не декларувало від`ємне значення фінансового результату від операцій з цінними паперами станом на 01.01.2013 рік (арк. с. 12).
Але вже при наданні відповіді на заперечення на акт, податковий орган визнав, що від`ємне значення було, але навів інші мотиви свого висновку: підприємством не надано доказів, що дана сума збитку виникла за рахунок відображення витрат на придбання пакету акцій ПАТ «Українська інноваційно-фінансова компанія» (арк. с. 38).
З урахуванням викладеного, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що від`ємний фінансовий результат у розмірі 2 000 924 грн, що склався станом на 01.01.2013 року, Товариство має право враховувати і таке врахування не є повторним включенням витрат.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтоване  рішення,  в  якому  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення. 
Постанову  Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року у справі № 817/906/17 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник