ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/3319/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Шальєвої В.А., Чумака С.Ю.,  секретар судового засідання Лащенко Р.В., за участю представника позивача – Паніна Олександра Володимировича, представника відповідача - Алексєєва Олександра Євгеновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя у 1 інстанції Серьогіна О.В.) від 02.04.2020 року в адміністративній справі №160/3319/20 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Спаський"   до  Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Агропромисловий комплекс “Спаський” звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року № 872-28/VІІ “Про внесення змін до рішення “Про продаж права оренди земельних ділянок на земельних торгах” від 22 березня 2019 року № 560-19/VІІ”.          
02.04.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю “Агропромисловий комплекс “Спаський” на адресу суду першої інстанції була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив:
- забезпечити позов шляхом зупинення виконання Рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року № 872-28/VIІ “Про внесення змін до рішення “Про продаж права оренди земельних ділянок на земельних торгах” від 22 березня 2019 року № 560-19/VII”.
- заборонити Любимівській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії з передачі учасникам бойових дій на сході України земельних ділянок за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: 1221484000:01:250:0001 загальною площею 28,3319 га, що була включена до переліку вільних земельних ділянок Любимівської об`єднаної територіальної громади, які виставлятимуться на земельних торгах окремими лотами у формі аукціону.
В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що вчинення дій щодо забезпечення учасників бойових дій на сході України земельними ділянками за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: 1221484000:01:250:0001 загальною площею 28,3319 га призведе до поділу цієї ділянки на частини меншої площі та виставлення цих ділянок на земельні торги окремими лотами, внаслідок чого земельна ділянка з кадастровим номером: 1221484000:01:250:0001 перестане існувати, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у даній справі та призведе до порушення права позивача на участь в земельних торгах з метою придбання права оренди на вказану земельну ділянку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромисловий комплекс “Спаський” про забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Зупинено виконання рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року № 872-28/VIІ “Про внесення змін до рішення “Про продаж права оренди земельних ділянок на земельних торгах” від 22 березня 2019 року № 560-19/VII” до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. В задоволенні решти вимог відмовлено. 

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 02.04.2020 року, в якій просить скасувати спірну ухвалу та відмовити у задоволені заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на недоведеність позивачем обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів. При цьому, судом першої інстанції застосовано вид забезпечення позову, який не передбачений нормами КАС України. Крім того, спірне рішення відповідача, яке є предметом розгляду цієї справи, не порушує права позивача, оскільки останній не був учасником торгів. Також зупинення судом першої інстанції рішення Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 14.02.2020 року №872-28/УІІ «Про внесення змін, дії рішення «Про продаж права оренди земельних ділянок на земельних торгах» від 22.03.2019р. №560-19УІІ є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. 
Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник позивача у судовому засіданні погодився з апеляційною скаргою в частині її обґрунтування щодо відсутності порушень прав позивача оскаржуваним у цій справі рішенням та просив задовольнити апеляційну скаргу. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.  150,  151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до вимог ч. 1, 2  ст. 151 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Частиною 1  статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено види забезпечення позову, а саме, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
З огляду на вказані норми, колегія суддів зазначає, що у    заяві про забезпечення адміністративного позову    і в матеріалах, доданих до позову, відсутні докази очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів або необхідності докласти для їх відновлення значних зусиль та витрат. Також в матеріалах справи    відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що спірне рішення відповідача, яке є предметом розгляду цієї справи, не порушує прав позивача, а тому зупинення виконання цього рішення може призвести до порушення прав інших осіб, на яких розповсюджується це рішення. 
При цьому, колегія суддів враховує той факт, що позивач погодився з апеляційною скаргою та просив її задовольнити. 
Таким чином судом першої інстанції не наведено переконливих підстав та доказів в обґрунтування висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими,  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права,  що є підставою  для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,     242, 243,     308,     315,     317, 321,     322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року в адміністративній справі №160/3319/20 - задовольнити.
          Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року в адміністративній справі №160/3319/20 – скасувати. 
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромисловий комплекс “Спаський” про забезпечення адміністративного позову – відмовити. 
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 08.07.2020 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до вимог ст. 243 КАС України. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до  ч. 2 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак