П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2514/19	

                                                                                                                             Головуючий в І інстанції: Лебедєва Г.В.
Дата та місце ухвалення рішення: 11.12.2019 р.
м. Миколаїв  
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді – доповідача –	Шеметенко Л.П.	
судді –	Стас Л.В.  	
судді –	Турецької І.О. 	
                         за участю секретаря - Коваль Т.С. 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства “Козирське” до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

У серпні 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство “Козирське” звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.05.2019 року № 00039581406.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновок ГУ ДФС у Миколаївській області щодо порушення підприємством вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України в частині перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі, є необґрунтованим, з огляду на те, що відповідачем не було враховано, що  положення п. 54 Положення, відповідно до яких діяв позивач, передбачають можливість без здавання такої готівки до банку видати її для використання установою/підприємством наступного дня на потреби, пов`язані із діяльністю установи/підприємства. Позивач вважає, що в даному випадку готівкові кошти, які видавались ОСОБА_1 не можуть вважатись понадлімітними, з огляду на те, що наступного дня такі кошти були повернуті  та видані вже іншій особі, відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач також зазначив, що на момент розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 24.05.2019 року Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 скасовано іншим Указом Президента № 418/2019 від 20.06.2019 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 24.05.2019 року № 00039581406 в частині застосування до Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" штрафу в розмірі 14 588 421,40 грн.
В частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 24.05.2019 року № 00039581406 в частині застосування до Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" штрафу в розмірі 1842,87 грн. відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське"  судові витрати в розмірі 19 208, 07 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що за наслідками проведення фактичної перевірки ПСП “Козирське” було встановлено, що підприємством протягом перевіряємого періоду, а саме,  з 01.03.2018 року по 10.04.2019 року здійснювалась видача готівки з каси на підставі видаткових касових ордерів, в яких така видача не підтверджена підписом одержувача, що призвело до перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі. З огляду на зазначене відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу за вказане порушення є правомірним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Миколаївській області його правонаступником на  Головне управління ДПС у Миколаївській області. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 10.04.2019 року по 19.04.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області було проведено фактичну перевірку ПСП «Козирське» за адресою здійснення господарської діяльності - 57526, Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Очаківська, буд.35-А щодо дотримання  норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів за період з 01.03.2018 року по 19.04.2019 року.
За результатами вказаної перевірки складено акт №0110/14/29/14/36119547 від 22.04.2019 року, в якому викладено висновок про порушення позивачем вимог, зокрема,  п. 27 розділу ІІІ, п. 15, п. 19 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148.
Так, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено, що протягом періоду з 01.03.2018 року по 19.04.2019 року гр. ОСОБА_2 було видано готівкові кошти під звіт на загальну суму 7371,50 без звітування підзвітною особою у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми, що є порушенням п. 19 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148.
Також в акті перевірки вказано про те, що під час проведення перевірки було виявлено факти видачі готівки з каси підприємства, не підтверджені у видаткових касових ордерах підписами одержувачів, що призвело до перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі, що є порушенням п. 27 розділу ІІІ, п. 15 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148.
Не погоджуючись з прийняти податковим повідомленням-рішення, ПСП "Козирське" оскаржило його до суду першої інстанції. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абзацу 2 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 (чинного на момент прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) за порушення п. 27 розділу ІІІ, п. 15 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, через відсутність фактів перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах позивача. В свою чергу, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення в частині застосування до ПСП «Козирське» штрафних санкцій за порушення п.19 розділу II Положення №148, а саме, за видачу готівкових коштів під звіт на загальну суму 7371,50 грн. без звітування підзвітною особою у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми, з огляду на те, що допущення вказаного порушення позивачем спростовано не було.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог приватним сільськогосподарським підприємством "Козирське" оскаржено в апеляційному порядку не було.
Колегія суддів, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволених позовних вимог, вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.
Порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджене постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (надалі - Положення № 148), чине на час виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 15 розділу II Положення № 148 встановлено, що установи/підприємства мають право тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує самостійно встановлений ліміт каси, здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.
Готівкова виручка (готівка) здається суб`єктами господарювання самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів, або через підприємства, які отримали ліцензію Національного банку України на надання банкам послуг з інкасації (п. 16 Положення № 148).
Згідно п. 17 Положення № 148, суб`єкти господарювання не мають права накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення витрат до настання строків цих виплат.
Розділом III Порядку № 148 визначено порядок оформлення касових операцій.
Так, п.п. 23, 25 Положення № 148 встановлено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.
Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.
Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.
Пунктом 26 Положення № 148 встановлено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.
Згідно п. 27 Положення № 148, касир вимагає пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам установи/підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Одержувачі пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, та розписуються у відповідній графі документа.
Видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.
Видача готівки фізичним особам, яких немає в штатному розписі установи/підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю.
Пунктом 58 Положення встановлено, що контролюючий орган за результатами проведеної перевірки складає акт про перевірку дотримання порядку ведення операцій з готівкою (далі - акт про перевірку) за формою, наведеною в додатку 8 до цього Положення. Порушення і висновки, виявлені в результаті перевірки, зазначаються в розділах акта про перевірку.
Контролюючий орган під час проведення перевірки, визначає, зокрема, наявність самостійно встановленого ліміту каси та його відповідність самостійно здійсненим розрахункам. Сума готівки за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 27 розділу III цього Положення), додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.
Абзацом 2 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 (чинний на час виникнення спірних правовідносин) передбачено застосування штрафної (фінансової) санкції за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у перевіряємому періоді наказом ПСП «Козирське» від 01.05.2018 року №1/18 був встановлений ліміт залишку готівки у касі підприємства у сумі 40 000 гривень.
Посилаючись на порушення позивачем вимог Положення № 148 в частині перевищення ліміту залишку готівки в касі, контролюючий орган вказав на виявлення фактів видачі готівки гр. ОСОБА_1 згідно видаткових касових  ордерів від 03.09.2018 року № 265 грн. на суму 1 155 000 грн., від 28.09.2018 року № 293 в сумі 237 187 грн., від 01.10.2018 року № 300 в сумі  970 000 грн., від 02.11.2018 року № 333 в сумі 1 101 312 грн., від 07.12.2018 року № 378 в сумі  600 000 грн., від 25.01.2019 року № 10 в сумі  40 000 грн., від 15.02.2019 року № 20 в сумі  1 051 050 грн., від 11.03.2019 року № 40 в сумі 412 823 грн., від 13.03.2019 року № 50 в сумі  1 079 374 грн., від 21.03.2019 року № 52 в сумі 650 000 грн., не підтверджені підписом одержувача у вказаних видаткових ордерах.
З урахуванням встановленого ліміту каси та залишку готівки, який був у касі у вказані дні видачі готівки, контролюючий орган дійшов висновку про перевищення підприємством встановленого ліміту каси за вказаний період на загальну суму 7 294 210,70 грн.
В свою чергу, пунктом 54 Положення № 148 визначено, що готівка не вважається понадлімітною в день її надходження, якщо вона здана в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше наступного робочого дня банку або видана для використання установою/підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання її до банку і одночасного отримання з каси банку) наступного дня на потреби, пов`язані з діяльністю установи/підприємства.
Заперечуючи проти виявленого порушення, позивач посилався на те, що видані ОСОБА_1 суми готівки наступного були повернуті в касу наступного дня та у день їх повернення - видані з каси у встановленому порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими та видатковими касовими ордерами.
Судом першої інстанції встановлено, що грошові кошти в сумі 1 155 000 грн., отримані ОСОБА_1 03.09.2018 року згідно видаткового ордеру № 265 були повернуті ним 04.09.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 901 від 04.09.2018 року та того ж дня (04.09.2018 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 03.09.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі 237 187 грн., отримані ОСОБА_1 28.09.2018 року згідно видаткового ордеру № 293 були повернуті ним 29.09.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 99 від 29.09.2018 року та того ж дня (29.09.2018 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 28.09.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  970 000 грн., отримані ОСОБА_1 01.10.2018 року згідно видаткового ордеру № 300 були повернуті ним 02.10.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 105 від 02.10.2018 року та того ж дня (02.10.2018 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 01.10.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  1 101 312 грн., отримані ОСОБА_1 02.11.2018 року згідно видаткового ордеру № 333 були повернуті ним 03.11.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 112 від 03.11.2018 року та того ж дня (03.11.2018 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 02.11.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  600 000 грн., отримані ОСОБА_1 07.12.2018 року згідно видаткового ордеру № 378 були повернуті ним 08.12.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 136 від 08.12.2018 року та того ж дня (08.12.2018 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 07.12.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  40 000 грн., отримані ОСОБА_1 25.01.2019 року згідно видаткового ордеру № 10 були повернуті ним 28.01.2019 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 5 від 28.01.2019 року та того ж дня (28.01.2019 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 25.01.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  1 051 050 грн., отримані ОСОБА_1 15.02.2019 року згідно видаткового ордеру № 20 були повернуті ним 16.02.2019 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 10 від 16.02.2019 року та того ж дня (16.02.2019 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 15.02.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  412 823 грн., отримані ОСОБА_1 11.03.2019 року згідно видаткового ордеру № 40 були повернуті ним 12.03.2019 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 20 від 12.03.2019 року та того ж дня (12.03.2019 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 11.03.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі  1 079 374 грн., отримані ОСОБА_1 13.03.2019 року згідно видаткового ордеру № 50 були повернуті ним 14.03.2019 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 34 від 14.03.2019 року та того ж дня (14.03.2019 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 13.03.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Грошові кошти в сумі в сумі 650 000 грн., отримані ОСОБА_1 21.03.2019 року згідно видаткового ордеру № 52 були повернуті ним 22.03.2019 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 35 від 22.03.2019 року та того ж дня (22.03.2019 року)  були видані з каси згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_3 під звіт для закупівлі сільськогосподарської продукції. Датою отримання вказаних коштів у банку та оприбуткування в касі підприємства є 21.03.2018 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером.
Прибуткові касові ордери та видаткові касові ордери на видачу готівки ОСОБА_3 оформлені належним чином та містять підписи одержувача коштів.
Таким чином, з огляду на те, що вказані вище суми готівки наступного ж дня після їх надходження з банку були видані уповноваженій особі для використання в цілях господарської діяльності підприємства відповідно до законодавства (без попереднього здавання її до банку і одночасного отримання з каси банку), в силу приписів пункту 54 Положення № 148, така готівка не може вважатися понадлімітною в день її надходження.
З огляду на викладене, безпідставними та необґрунтованими є доводи податкового органу про  порушення ПСП "Козирське" вимог п.27 розділу III, п.15 розділу II Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій згідно  Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 (чинному на момент прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення), у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 24.05.2019 року № 00039581406  не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених  ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 24.07.2020 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                          Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                           І.О. Турецька