ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2020 р.                                                  Справа №914/1588/19
Місто Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                            Бонк Т.Б. 
суддів                                                                                                    Бойко С.М.
                                                                                                     Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Борщ І.О.

за участю представників:
від позивача:  Мотрук М.Ю. -адвокат;         
від відповідача:  Ратич М.П.-представник;             
  
розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича, м. Новий Розділ, Львівська область, вих. № б/н від 08.01.20 р.
на рішення Господарського суду Львівської області від 18.12.2019, (головуючий суддя: Артимович  В.М., м. Львів, повний текст рішення складено 24.12.2019)
у справі № 914/1588/19
за позовом Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича, м. Новий Розділ, Львівська область 
до відповідача Виконавчого комітету Новороздільської міської ради, м. Новий Розділ, Львівська область 
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради про зобовязання Виконавчий комітет Новороздільської міської ради укласти договір з Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. договір оренди нежилих вбудованих приміщень по пр .Шевченка ,9 в м. Новий Розділ Львівської області загальною площею 423,6 м.кв на умовах письмової пропозиції Фізичної особи-підприємця Максимовича І.І., зазначеної  у протоколі №7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м.Новий Розділ від 04.06.2018.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Фізична особа-підприємець Максимович Ігор Іванович брав участь у конкурсі на умовах, визначених рішенням конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ на право оренди нежилих вбудованих приміщень по пр. Шевченка. 9, загальною площею 423,6 м кв. в м. Новий Розділ Львівської області.
Протоколом № 7 засідання Комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. визначено наступного учасника конкурсу на право оренди нежилих вбудованих приміщень по пр. Шевченка, 9, загальною площею 423,6 м кв. в м. Новий Розділ Львівської області, який запропонував найкращі пропозиції після переможця в порядку черговості: Фізичну особу-підприємця Максимовича І.І..
Позивач зазначає, що його конкурсна пропозиція, зокрема, містила пропоновану орендну плату 81.00 грн. (з ПДВ), термін оренди 7 років, цільове використання для облаштування магазину, закладу громадського харчування та сервісного центру, забезпечення благоустрою. 
Однак, як стверджує позивач, договір оренди нежилих вбудованих приміщень по пр. Шевченка, 9 в м. Новий Розділ Львівської області загальною площею 423,6 м кв. на умовах письмової пропозиції Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича, зазначеної у протоколі № 7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м Новий Розділ від 04.06.2018 р., не був укладений між ним та відповідачем. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.12.2019 у справі №914/1588/19 - в позові відмовлено повністю. 
Вищезазначене рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 05.07.2018 р. між Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Максимовичем Ігорем Івановичем вже укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новий Розділ на підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р. № 332 та Протоколу засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. № 7. 
Суд також зазначив про те, що Фізична особа-підприємець Максимович І.І. продовжує користуватися орендованим майном (нежитловими приміщеннями загальною площею 423,60 м. кв. за адресою: м. Новий Розділ, пр. Шевченка, 9), а Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради надалі виставляються рахунки на оплату орендної плати, що підтверджує наявність між сторонами спору договірних відносин.
Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту права, викладений у позовній заяві, як зобов`язання відповідача укласти договір, не підпадає під примусове виконання обов`язку в натурі. Адже, правильним предметом спору (способом захисту прав) могло б бути визнання укладеним договору.
Крім того, суд звернув увагу на те, що, звертаючись із позовом про визнання укладеним договору, позивач мав навести зміст такого договору та/або додати до позовної заяви відповідний проект договору. Однак, позивачем у прохальній частині позовної заяви не наведено змісту договору оренди, який позивач просить зобов`язати укласти, не долучено також проекту такого договору оренди до позовної заяви.
  
Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга  позивача, в якій скаржник просить рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
·          апелянт зазначає договір оренди нежилих вбудованих приміщень по пр. Шевченка, 9 в м. Новий Розділ Львівської області загальною площею 423,6 м кв. на умовах письмової пропозиції Фізичної особи-підприємця Максимовича І.І., зазначеної у протоколі № 7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м Новий Розділ від 04.06.2018 р. між ним та Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради не укладений.
·          згідно ст.17 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна''  від 10.04.1992 року, термін договору оренди не може бути меншим, ніж пять років, якщо орендар не пропонує менший темін. Аналогічне положення міститься також у п.5.4 положення про оренду нерухомого   майна територіальної громади м.Новий Розділ. Оскільки ФОП  Максимович І.І . , як орендар не пропонував меншого строку оренди, договір оренди повинен був бути укладеним на 7 років, тобто на строк який вказано у пропозиції претендента- ФОП  Максимович І.І..

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне:
Відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального законодавства.
Наголошує, що підписуючи договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 214 від 05.07.2018 що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новий Розділ на підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р. № 332 та Протоколу засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. № 7 сторонами були погодження всі істотні  умови, без зауважень та заперечень. 
  
У судове засідання 21.07.20 зявився представник позивача, подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по справі.
Представник відповідача проти заявленої апеляційної скарги заперечив, з мотивів викладених у відзиві, надав усні пояснення.
Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на наступне. 
04.01.2013р. Новороздільською міською радою Львівської області прийнято рішення № 332 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади                     м. Новий Розділ», яким, зокрема, затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Новий Розділ (додаток №1).
Положення про оренду нерухомого майна територіальної громади міста Нового Роздолу (далі - Положення) регулює організаційні відносини пов`язані з передачею в оренду нерухомого майна територіальної громади міста Новий Розділ, в тому числі цілісних майнових комплексів (ЦМК), їх структурних підрозділів, нерухомого майна, іншого індивідуально визначеного майна, що перебуває у власності територіальної громади міста Новий Розділ (далі - майно), підстави та умови його передачі в оренду та повернення, регулює організаційні, правові та майнові відносини між орендарем та орендодавцем (п.1.1. Положення).
Пунктом 1.2 Положення визначено, що дане положення розроблене на підставі Конституції України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про оренду державного та комунального майна" та покликане забезпечити підвищення ефективності використання комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам, удосконалення системи управління та контролю за наданням та використанням майна.
Від імені територіальної громади м. Новий Розділ повноваження орендодавця здійснює виконавчий комітету Новороздільської міської ради - щодо цілісних майнових комплексів їх структурних підрозділів, нерухомого майна і іншого окремого, індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади. Орендавцями майна, яке передано у повне господарське відання чи оперативне управління підприємствам, установам організаціям, що засновані на комунальній власності, виступають відповідні підприємства, установи, організації (п. 1.3. Положення).
На підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р., відбувся конкурс на право оренди нежилих приміщень по пр. Шевченка, 9 м. Новий Розділ, загальною площею 423,60 м. кв.
Фізична особа-підприємець Максимович Ігор Іванович брав участь в конкурсі на умовах, визначених рішенням конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ на право оренди нежилих вбудованих приміщень по пр. Шевченка. 9, загальною площею 423,6 м кв. в м. Новий Розділ Львівської області.
Із  наявного  в матеріалах справи  Протоколу № 7 засідання Комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. вбачається розгляд пропозицій претендента ФОП Максимовича І.І., зокрема  пропонована останнім орендна плата яка становить 81,00 грн. (з ПДВ) термін оренди 7 років та цільове використання для облаштування магазину, закладу громадського харчування та сервісного центру.
Листом Виконавчого комітету Новороздільської міської ради №02-11/11/897 від 20.06.2018 повідомлено ФОП Максимовича І.І. про те, що переможець конкурсу на право оренди нежилих приміщень по пр.Шевченка,9  м.Новий Розділ, площею 423,60 м.кв. втратив право оренди даних приміщень у звязку  з не укладенням договору оренди у встановлені терміни (протягом 15 днів з проведення конкурсу), у звязку із чим ФОП Максимовича І.І. як учасник конкурсу, який надав найкращі пропозиції після переможця, набуває право оренди вищезазначених приміщень, згідно Протоколу комісії №7 від 04.06.2018.
20.06.2018 р. позивачем отримано лист за підписом заступника міського голови Цюри А.С. щодо набуття права на оренду зазначеного майна та пропозицію укласти договір у термін до 10.07.2018 року.
05.07.2018 р. між Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. (орендар) укладено договір №214 індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новий Розділ (далі- договір).
Згідно п.1.1 договору  орендодавець на підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р. № 332 та Протоколу засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. № 7 передає, а орендар приймає в строкове платне користування вбудовані нежилі приміщення площею 423,60 м.кв., розміщені за адресою: м. Новий Розділ пр. Шевченка, 9 на першому та в підвальному поверсі чотирьохповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі комунального підприємства «Розділжитлосервіс» (балансоутримувач) 
Майно передається в оренду з метою облаштування магазинів продовольчих та непродовольчих товарів та закладу громадського харчування (п.1.2.договору).
Пунктом 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.
Орендодавець не пізніше 20 числа звітного місяця надає у папепровому або електронному вигляді, на надану орендарем електронну адресу, рахунок про вартість оренди, а орендар не пізніше останнього числа цього ж місяця оплачує суму вказаного рахунку.(п.3.4 договору)
Відповідно до п. 10.1 договору даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 серпня 2018 року, але в будь-якому разі не довше дати укладення нотаріально посвідченого договору оренди даного майна.
Згідно п.10.3 договору зміни і доповнення або розірвання договору оренди допускаються за взаємної згоди сторін шляхом підписання додаткової угоди. 
За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством. (п.10.4 договору)
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором (п. 10.6. договору).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом від 23.04.2019 р. № 02-11/06/697 звернувся до позивача з проханням погасити допущену станом на 01.04.2019 р. заборгованість з орендної плати за договором в розмірі 109942,95 грн. Відповідачем до матеріалів справи також долучено копії рахунків про сплату орендної плати за період з липня 2018 року по липень 2019 року, а також копії банківських виписок, які свідчать про сплату Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. орендної плати згідно виставлених рахунків за період з серпня 2018 року по лютий 2019 року.
16.05.2019 р. Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. подано Виконавчому комітету Новороздільської міської ради Львівської області звернення в порядку досудового врегулювання спору, з проханням укласти договір нежилих вбудованих приміщень загальною площею 423,6 кв.м. по пр. Шевченка, 9 у м. Новий Розділ Львівської області строком на 7 (сім) років.
Розглянувши дане звернення, 19.06.2019 р. Виконавчий комітет Новороздільської міської ради Львівської області, направив позивачу лист-відповідь № 02-11/06/993, в якому зазначено, що за результатами конкурсу з позивачем було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Новий Розділ від 05.07.2018 р. № 214 терміном до 31.08.2018р., тому заява позивача про укладення договору оренди не підлягає задоволенню.
У звязку із наведеним позивач звернувся в суд першої інстанції із позовом про зобовязання Виконавчий комітет Новороздільської міської ради укласти договір з Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. договір оренди нежилих вбудованих приміщень по пр .Шевченка, 9 в м .Новий Розділ Львівської області загальною площею 423,6 м.кв на умовах письмової пропозиції Фізичної особи-підприємця Максимович І.І., зазначеної  у протоколі №7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м.Новий Розділ від 04.06.2018.
Висновки суду апеляційної інстанції
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.          
Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.
Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до змісту статей 6, 627 Цивільного кодексу України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.
Судами встановлено, що 05.07.2018 р. між Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. (орендар) укладено договір індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новий Розділ (далі договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р. № 332 та Протоколу засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. № 7 передає, а орендар приймає в строкове платне користування вбудовані нежилі приміщення площею 423,60 м.кв., розміщені за адресою: м. Новий Розділ пр. Шевченка, 9 на першому та в підвальному поверсі чотирьохповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі комунального підприємства «Розділжитлосервіс» (балансоутримувач) (п. 1.1. договору).
Позивач звернувся із позовом  зобов`язати Виконавчий комітет Новороздільської міської ради укласти з Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. договір оренди нежилих вбудованих приміщень загальною площею 423,6 м.кв. по пр. Шевченка, 9 в м . Новий Розділ Львівської області на умовах письмової пропозиції позивача, зазначеної у протоколі № 7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р.
Однак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що 05.07.2018 між Фізичною особою-підприємцем Максимович І.І. та Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради  вже було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новий Розділ на підставі положення про оренду нерухомого майна територіальної громади м. Новий Розділ, затвердженого рішенням сесії Новороздільської міської ради від 04.01.2013 р. № 332 та Протоколу засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м. Новий Розділ від 04.06.2018 р. № 7.
Пунктом 10.1 вищенаведеного договору оренди №214 від 05.07.2018  сторонами обумовлено строк дії цього договору, а саме до 31.08.2018. Крім того як вбачається із матеріалів справи, враховуючи відсутність заяв сторін, даний договір продовжувався на той самий строк і на тих самих умовах згідно із п. 10.6. договору.
Твердження апелянта про не укладення договору є безпідставними необгрунтованими та спростовуються наявними матеріалами справи. Щодо посилання апелянта про неукладення договору між сторонами даного спору на умовах письмової пропозиції Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича, зазначеної у протоколі № 7 засідання комісії з питань оренди майна територіальної громади м Новий Розділ від 04.06.2018 р колегією суддів відхиляється, оскільки укладений договір оренди №214 від 05.07.2018 містить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та підписані без заперечень.
Факт погодження між сторонами договору оренди №214 від 05.07.2018 зі строком менш ніж один місяць, а не на 7 років, свідчить про взаємосуперечливу поведінку позивача, який спочатку погодив та виконував умови зазначеного договору, а в подальшому намагається укласти новий договір в судовому порядку.
Крім того, суд першої інстанції підставно зазначив, що  спосіб захисту права, викладений у позовній вимозі, як зобов`язання відповідача укласти договір, не підпадає під примусове виконання обов`язку в натурі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.02.2019 р. № 908/581/18). 
Правильним предметом спору (способом захисту прав) могло б бути визнання укладеним договору. Адже, під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.02.2019 р. № 908/581/18).
Крім того, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із позовом про визнання укладеним договору, позивач обов`язково має навести зміст такого договору та/або додати до позовної заяви відповідний проект договору. 
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 4.04.2019 р. №905/659/18 звертається увага на те, що, за змістом ч. 9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, у резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору. А в спорі про спонукання укласти договір умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, із посиланням на поданий позивачем його проект (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2019 р. № 915/1401/17, від 11.12.2018 р. № 921/43/18, від 22.01.2019 р. № 910/19445/17). 
Однак, позивачем в прохальній частині позовної заяви не наведено змісту договору оренди, який просить зобов`язати укласти позивач, також не долучено такого договору оренди до позовної заяви.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58).
За таких обставин решту аргументів апелянта, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.  
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Таким чином, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 18.12.2019 у справі №914/1588/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції. 
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
1.  Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Максимовича Ігоря Івановича, м. Новий Розділ, Львівська область, вих. № б/н від 08.01.20 р.- залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Львівської області від 18.12.2019 у справі №914/1588/19  - залишити без змін.
3.Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст.286-289 ГПК України.
  
Повний текст постанови складено 31.07.2020
  
Головуючий (суддя-доповідач):                                                            Т.Б. Бонк
Судді                                                                                                    С.М.Бойко  
                                                                                                    Г.Г.Якімець