ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 р.	Справа № 520/527/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.03.20 року по справі № 520/527/20
          за позовом       Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1  
          до       Головного управління Державної податкової служби у Харківській області               
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Харківській області №0214265706 від 18.12.2019 року, яким ОСОБА_1 зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10730 гривень 42 копійки.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податкове повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Харківській області №0214265706 від 18.12.2019 року, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0214265706 від 18.12.2019 року, в частині застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6924 грн. 47 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 542 грн. 57 коп.
Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн. 00 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківської області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020  в частині задоволених позовниї вимог, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що за наслідками камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом сформовано податкове повідомлення - рішення від 18.12.2019 № 0214267506 про застосування штрафних санкцій в загальній сумі 10730,42 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного податку. Позивач самостійно визначила податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб шляхом подання податкових декларацій з граничними термінами сплати податку за вказаними деклараціями з 20.08.2015 по 20.11.2016. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував приписи ст. 67 Конституції України та п. 102.1 ст. 102 ПК України.
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіришви матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб, за результатами якої складено акт перевірки №232/20-40-57-07/ НОМЕР_1 від 22.10.2019 року.
Згідно висновків акту перевірки, позивачем порушено п.295.1 ст.295 ПКУ в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку (код бюджетної класифікації 18050401) у період з 01.01.2017 року по 22.10.2019 року.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0214265706 від 18.12.2019 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції на загальну суму 10730,42 грн.
Відповідно до розрахунку штрафної санкції до вказаного податкового повідомлення – рішення, податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9159113295 F01033 граничний термін сплати 20.08.2015 року, дата операції сплати 10.02.2017 року, сума сплаченого боргу 1984,55 грн., із затримкою 541 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 970,95 грн., із затримкою 512 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 13.04.2017 року, сума сплаченого боргу 500,00 грн., із затримкою 511 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9159113295 F01033 граничний термін сплати 20.08.2015 року, дата операції сплати 06.01.2017 року, сума сплаченого боргу 2700,00 грн., із затримкою 506 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 10.02.2017 року, сума сплаченого боргу 1015,45 грн., із затримкою 449 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9276629159 F01033 граничний термін сплати 07.04.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 14886,40 грн., із затримкою 373 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9078066611 F01033 граничний термін сплати 21.05.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6282,50 грн., із затримкою 329 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9221426459 F01033 граничний термін сплати 20.11.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6282,50 грн., із затримкою 146 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 1713436072 F01033 граничний термін сплати 21.05.2017 року, дата операції сплати 15.08.2017 року, сума сплаченого боргу 5195,10 грн., із затримкою 87 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9268821779 F01033 граничний термін сплати 20.02.2017 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6491,75 грн., із затримкою 54 дні; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 1788707532 F01033 граничний термін сплати 20.08.2017 року, дата операції сплати 28.09.2017 року, сума сплаченого боргу 7342,90 грн., із затримкою 40 дні.
Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернулась з даним позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення в частині суми штрафу 6924,47 грн. прийнято податковим органом поза межами строку давності для застосування штрафних санкцій.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено право контролюючих органів проводити перевірки платників податків відповідно до законодавства.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Згідно з п.76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Пунктом 76.2 статті 76 ПК України встановлено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Згідно з п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Пунктом 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Так, згідно акту №232/20-40-57-07/ НОМЕР_1 від 22.10.2019 перевірка проведена за період з 01.01.2017 по 22.10.2019.
При цьому, податковим органом перевірялась сплата узгодженого податкового зобов`язання зокрема за податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи - підприємця з граничними термінами сплати податку за вказаними деклараціями з 20.08.2015 року по 20.11.2016 року.
Тобто, контролюючий орган встановлюючи вказані порушення вийшов за межі перевірки.
Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Статтею 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем самостійно визначено податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб шляхом подання зокрема податкових декларацій з граничними термінами сплати податку за вказаними деклараціями з 20.08.2015 року по 20.11.2016 року. 
Пунктом 126.1 статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Так, податковим повідомленням-рішенням №0214265706 від 18.12.2019 року до позивача застосовано штрафні санкції зокрема за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9159113295 F01033 граничний термін сплати 20.08.2015 року, дата операції сплати 10.02.2017 року, сума сплаченого боргу 1984,55 грн., із затримкою 541 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 970,95 грн., із затримкою 512 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 13.04.2017 року, сума сплаченого боргу 500,00 грн., із затримкою 511 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9159113295 F01033 граничний термін сплати 20.08.2015 року, дата операції сплати 06.01.2017 року, сума сплаченого боргу 2700,00 грн., із затримкою 506 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9228424649 F01033 граничний термін сплати 20.11.2015 року, дата операції сплати 10.02.2017 року, сума сплаченого боргу 1015,45 грн., із затримкою 449 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9276629159 F01033 граничний термін сплати 07.04.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 14886,40 грн., із затримкою 373 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9078066611 F01033 граничний термін сплати 21.05.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6282,50 грн., із затримкою 329 дні; податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9221426459 F01033 граничний термін сплати 20.11.2016 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6282,50 грн., із затримкою 146 дні.
Пунктом 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п.114.1 ст.114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Таким чином, приписи ПК України пов`язують відлік строку давності для застосування штрафних санкцій до платника податків саме із останнім днем граничного терміну сплати грошових зобов`язань.
Як встановлено, позивачем подано податкові декларації з єдиного податку з фізичних осіб з граничними термінами сплати податку за вказаними деклараціями з 20.08.2015 року по 20.11.2016 року.
Враховуючи дату прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення (18.12.2019 року), якими до позивача застосовано штрафні санкції, а також дати граничного терміну сплати за податковими деклараціями, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення в частині суми штрафу 6924,47 грн. прийнято податковим органом поза межами 1095 днів, тобто ГУ ДПС у Харківській області не враховано норми 102.1 статті  102 Податкового кодексу України, тобто, строку давності для застосування штрафних санкцій.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0214265706 від 18.12.2019 року, в частині застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6924 грн. 47 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0214265706 від 18.12.2019 року, в частині застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3805 грн. 95 коп., колегія суддів зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем зокрема подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 1713436072 F01033 граничний термін сплати 21.05.2017 року, дата операції сплати 15.08.2017 року, сума сплаченого боргу 5195,10 грн., із затримкою 87 дні; податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 9268821779 F01033 граничний термін сплати 20.02.2017 року, дата операції сплати 14.04.2017 року, сума сплаченого боргу 6491,75 грн., із затримкою 54 дні; податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця 1788707532 F01033 граничний термін сплати 20.08.2017 року, дата операції сплати 28.09.2017 року, сума сплаченого боргу 7342,90 грн., із затримкою 40 дні.
Враховуючи дату прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення (18.12.2019 року), якими до позивача застосовано штрафні санкції, а також дати граничного терміну сплати за податковими деклараціями, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення в частині суми штрафу 3805 грн. 95 коп. прийнято податковим органом в межах 1095 днів, а відтак не підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача  підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшров вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року по справі № 520/527/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  02.10.2020 року