ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/207/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,        

розглянув в порядку письмового провадження    апеляційну скаргу 	 ОСОБА_1    	
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 	
за  позовом:	ОСОБА_1      	
до:  про:	Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області  оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб  	

ВСТАНОВИВ:

04.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою системи «Електронний суд» з адміністративним позовом до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб, судом першої інстанції цей позов зареєстровано 08.01.2020р. / а.с. 1-9/
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2020р. у справі №160/207/20 адміністративний позов   ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб - залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову /а.с. 11/ та копію цієї ухвали судом першої інстанції було надіслано на адресу позивача для виконання за допомогою засобів поштового зв`язку / а.с. 14,15/.
12.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою системи «Електронний суд» з:
- заявою про усунення недоліків адміністративного позову у справі №160/207/20, яка зареєстрована судом першої інстанції 13.01.2020р. / а.с. 16-31/;
- заявою про забезпечення позову у справі №160/207/20, яка зареєстрована судом першої інстанції 15.01.2020р. / а.с. 33-41/.
Як вбачається з заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову у справі №160/207/20 /а.с. 33-41/ позивач просив суд  звільнити його від подання цієї  заяви на паперовому носії, у зв`язку з відсутністю коштів на друк та поштове відправлення, на підставі рішення Ради суддів України № 75 від 20.09.2019р.,  прийняти заяву про забезпечення позову по справі «про відшкодування моральних та матеріальних збитків за порушення суб`єктами владних повноважень особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1  на життя та особистого немайнового прав безпечне для життя і здоров`я довкілля», на підставі статті 8 Конституції України, яка має норми прямої дії, рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001р. у справі № 1-17/2001 № б-рп/2001, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12. 2019р. у справі №160/9508/19 та статті 150, частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, до розгляду; на підставі статті 8 Конституції України та пункту 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір» звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, та :
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права - безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом призначення субсидії за період з травня по жовтень місяць 2019 року,  з жовтня місяця 2019 року по квітень місяць 2020 року на опалювальну площу його житлового будинку площею 199,6 кв. м.; 
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом надання мені матеріальної допомоги у розмірі 10 тис. грн. для повернення боргів, придбання ліків та продуктів; 
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права безпечне для життя і здоров`я довкілля  шляхом виділення коштів у 2019 - 2020 роках для фінансування робіт, а саме: розробка проекту утеплення стін та покрівлі будинку громадянина України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом виділення коштів у 2019 - 2020 роках для фінансування робіт, а саме: забезпечення фінансування проекту «Енергетична установка Благути», на об`єкті за адресою: вул. Сонячна,43 смт. Обухівка, що забезпечить можливість росповсюдити технологію Благути «Екотерм» та виключити необхідність витрачати бюджетні кошти на субсидії та на оплату енергоносіїв для утримання бюджетної сфери;
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію  Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом виділення об`єкта (котла) та фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології Благути «Екотерм»;
-          зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію  Дніпропетровської області, на підставі статті 19,1,3,22 Конституції України та частини 3 статті 151 КАСУ, а саме: встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, здійснити забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя та особистого немайнового права безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом надання гарантій держави про сплату кредиту за програмою Уряду «теплі кредити»;
-          на підставі статті 56 та 19 і 22 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» задля гарантії інтересів юридичної особи та гарантії захисту прав і свобод громадян, статті 176,177,364 Кримінального кодексу України, відшкодувати за рахунок держави моральні збитки завданні знущаннями при розгляді скарг, які Кабінетом Міністрів України надіслані до Дніпровської  районної державної адміністрації Дніпропетровської області, та протиправною відмовою забезпечити особисте немайнове право громадянина України ОСОБА_1 на життя та особисте немайнове право громадянина України ОСОБА_1 на безпечне для життя і здоров`я, довкілля, шляхом реалізації у виробництво відновлювального вторинного  палива та окислювача - «Теплоагенти Благути©», яке у відповідності до Закону засвідчено авторським свідоцтво на науковий твір № 39705 та, зокрема, патентом на корисну модель № 91123 та зазначений такий інтелектуальний продукт забезпечує: 
-          1) запобігання забруднення навколишнього природного середовища від викидів шкідливих речовин і парникових газів, шляхом переведення роботи енергетичних установок, що виробляють тепло, електричну та механічну енергію, на замкнений цикл роботи; 
-          2) автономне, безпечне, екологічне, економічне та незалежне виробництво енергії на землі, під землею, на воді, під водою, в повітрі та в космосі шляхом переведення роботи установки на замкнений цикл Карно без викидання відпрацьованих газів та їх використання як відновлювального вторинного палива та окислювача - «Теплоагенти Благути©» (1,2); 
-          3) надання можливості споживачам енергії стати виробниками енергії та демонополізувати енергетичну галузь та як наслідок забезпечити зниження вартості товарів та послуг і підвищення їх конкурентної здатності; 
-          4) запобігання необхідності втручання в гідрогеологію підземних вод шляхом виключення необхідності видобутку традиційних енергоносіїв; 
-          5) запобігання загибелі людей від вибухів горючих речовин на копальнях шляхом виключення необхідності видобутку традиційних енергоносіїв; 
-          6) запобігання загибелі людей від вибухів та пожеж при аваріях транспортних засобів шляхом виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв, 
-          7) запобігання загибелі людей від вибухів та пожеж при транспортуванні горючих речовин та запобігання забруднення навколишнього середовища при розливах нафти та іншого шляхом виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв; 
-          8) запобігання загибелі людей та пошкодження майна від вибухів природного газу в будинках та на підприємствах, шляхом виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв, 
-          9) запобігання необхідності руйнування родючих шарів землі та забруднення навколишнього природного середовища смердючими відвалами, які отруюють людей, рослини та тварин, шляхом виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв; 
-           10) запобігання загибелі людей від чадного газу при використанні дров та вугілля для опалювання будинків та запобігання викидання шкідливих речовин і парникових газів у повітря, а також запобігання необхідності вирубки дерев в лісах та лісонасадженнях для спалювання, шляхом виключення необхідності їх використання як традиційних енергоносіїв; 
-          11) запобігання техногенним катастрофам пов`язаних із аваріями на атомних, теплових та гідроелектростанціях, шляхом переведення роботи парових турбін на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - «Теплоагенти Благути©»; 
-          12) запобігання захворюваності людей та збереження генофонду Українського народу шляхом зниження впливу шкідливих речовин на людей, за рахунок виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв та викидання у повітря шкідливих речовин і парникових газів; 
-          13) запобігання змінам клімату на Землі, за рахунок виключення необхідності використання традиційних енергоносіїв та викидання у повітря шкідливих речовин і парникових газів; 
-          14) запобігання необгрунтованим витратам коштів платників податків для утримання бюджетної сфери, а саме: для оплати пального, тепла, електроенергії, товарів та послуг, які встановлені Кабінетом Міністрів України за необгрунтованими та не ринковими цінами на користь монополій; 
-           15) запобігання необгрунтованим витратам коштів платників податків для надання субсидій населенню, а саме: для оплати тепла, електроенергії, природного газу, які встановлені Кабінетом Міністрів України за необгрунтованими та не ринковими цінами на користь монополій та інше,
у розмірі сто тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 1750тис. грн.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/207/20 повернута заявнику без розгляду / а.с.77-79/.
Позивач, не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 повернута заявнику на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України (дивись матеріали провадження №852/1287/20).
Позивачем 26.03.2020р. повторно, за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подано апеляційну скаргу  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 / а.с. 85-95/, з застосуванням  системи  автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) -  суддя Коршун А.О., судді – Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 99/, та 26.03.2020р. матеріали апеляційної скарги передано судді доповідачу. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.03.2020р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/207/20 за позовом  ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб / а.с. 100/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 15.04.2020р. / а.с. 103/. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020р. у справі №160/207/20 задоволено заяву суддів Чередниченко В.Є. та Панченко О.М. про самовідвід, відведено суддів Чередниченко В.Є. та Панченко О.М. від апеляційного розгляду справи №160/207/20, справу передано до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу /а.с. 110/.
З застосуванням  системи  автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду проведено  повторний автоматизований розподіл а результатами якого  визначено колегію суддів, що розглядає справу №160/207/20 у складі: головуючий (доповідач) -  суддя Коршун А.О., судді – Іванов С.М., Чепурнов Д.В. / а.с. 112/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020р. у справі №160/207/20 апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 113/.
У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги були усунуті / а.с. 118-120/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020р.  у справі №160/207/20 заявнику апеляційної скарги поновлено строк апеляційного оскарження та заявника апеляційної скарги звільнено від сплати судового забору за подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 / а.с. 122/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 30.06.2020р. / а.с. 123/,  про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та порядок повідомлено учасників справи / а.с. 124,162,163/.
Позивач , посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 85-95/ на те, що в наслідок порушення судом першої інстанції норм Конституції України, Європейської Конвенції з прав людини та ЦК України його позбавлено доступу до правосуддя, що сталось через безпідставне повернення судом першої інстанції його заяви про забезпечення адміністративного позову, тому просив суд прийняти його апеляційну скаргу без жодних  обмежень чи умов до розгляду, скасувати ухвалу суду першої інстанції від 16.01.2020р. та повернути заяву про забезпечення позову до суду першої інстанції на повторний розгляд у новому складі незалежних суддів. 
Станом на 30.06.2020р. до суду апеляційної інстанції письмового відзиву на апеляційну скаргу від відповідача у справі не надходило, як і не надходило до суду апеляційної інстанції будь-яких заперечень від учасників справи щодо її апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 16.01.2020р. в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі звернувся до суду з адміністративним позовом / а.с. 1-9/, який відповідною ухвалою суду першої інстанції від 10.01.2020р. було залишено без руху / а.с. 11-13/ з метою усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову, у тому числі визначення позивачем що саме подано ним до суду першої інстанції адміністративний позов чи заяву про забезпечення адміністративного позову, оскільки цей позов, окрім вимог позовної заяви, містив посилання на подання заяви про забезпечення позову, але при цьому у позові були відсутні обґрунтування такого звернення та формулювання позивачем порядку та способу забезпечення позову в прохальній частині.
На виконання вимог  ухвали суду першої інстанції від 10.01.2020р. позивачем 12.01.2020р. за допомогою системи «Електронний суд» подано до суду першої інстанції :
- заяву про усунення недоліків адміністративного позову у справі №160/207/20, яка зареєстрована судом першої інстанції 13.01.2020р. / а.с. 16-31/;
- заяву про забезпечення позову у справі №160/207/20, яка зареєстрована судом першої інстанції 15.01.2020р. / а.с. 33-41/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/207/20 повернута заявнику без розгляду / а.с.77-79/, і саме правомірність прийняття судом першої інстанції такого рішення є предметом апеляційного перегляду. 
Як вбачається з вищезазначеної ухвали суду першої інстанції від 16.01.2020р./ а.с. 77-79/  підставою для повернення позивачу без розгляду заяви про забезпечення позову в  адміністративній справі №160/207/20 на підставі ч. 7 ст. 154 КАС України  стало подання ним такої заяви з порушенням вимог ч. 4 ст. 152 КАС України в частині необхідності надання до цієї заяви документу про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, та відмова у задоволенні заявленого позивачем клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання такої заяви через необґрунтованість клопотання. 
Так, частиною 4 ст. 152 КАС України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, при цьому необхідно зазначити, що норми чинного процесуального закону – КАС України, не позбавляють заявника під час звернення з заявою про забезпечення позову порушити перед судом питання звільнення від сплати судового збору, шляхом подання відповідного мотивованого клопотання. 
Законом України «Про судовий збір» (далі – Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, серед іншого визначено, що  судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, та включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону), платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. ( ч. 1 ст. 2 Закону), такий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством ( ст. 3 Закону).
Пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень ст. 4 Закону ОСОБА_1 під час звернення до суду першої інстанції у січні 2020р. з заявою про забезпечення позову повинен був надати документ про сплату судового збору у розмірі 630 грн., або документи на підтвердження наявності в нього визначених ст. 5 Закону пільг щодо сплати судового збору чи скористатись наданим йому правом на порушення клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке повинно бути мотивованим та підтвердженим належними доказами. 
ОСОБА_1 , скориставшись своїм процесуальним правом, у заяві про вжиття адміністративного позову заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001р. у справі № 1-17/2001 (№ 6-рп/2001), постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/9508/19, ч. 2  ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 8 Конституції України, при цьому з матеріалів справи вбачається, що заявник у цій заяві не зазначав про наявність у нього пільг щодо сплати судового збору відповідно до положень ст. 5 Закону .
Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлені підстави та умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Так, ч. 1 вищевказаної статті Закону встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:
1)          розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2)          позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що прийняття судом рішення про зменшення  розміру належних до сплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк залежить від наявності у заявника клопотання майнового стану, який ускладнює або робить неможливим сплату судового збору. При цьому загальною умовою для звільнення від сплати судового збору є встановлення того, що розмір судового збору, який підлягає сплаті під час звернення до суду,  перевищує 5% розміру річного доходу позивача (заявника) - фізичної особи за попередній календарний рік, обов`язок щодо надання суду таких доказів покладено на позивача (заявника) і звільнення від сплати судового збору виключно з підстав майнового стану сторони, без додержання умов перевищення судового збору п`ятивідсоткового розміру річного доходу за попередній календарний рік, нормами Закону не передбачено.
Отже з урахуванням наведених норм чинного законодавства, для вирішення заявленого позивачем клопотання щодо звільнення його від сплати судового збору у розмірі 630 грн. за подання ним у січні 2020р. заяви про забезпечення позову /а.с. 33-41/, ним повинно бути надано суду відомості про розмір його річного доходу за 2019р., та про його матеріальне становище, але з матеріалів вбачається, що позивачем до заяви таких документів не було додано / а.с. 42-76/.
З урахуванням наведених норм чинного законодавства, які визначають порядок сплати судового збору, встановлюють його розмір, та порядок і підстави звільнення від сплати судового збору, та встановлених судом фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що позивачем не було надано суду першої інстанції документів про розмір його річного доходу за 2019р., та про його матеріальне становище, які необхідні для вирішення заявленого ним клопотання про звільнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо необґрунтованості такого клопотання, що і стало підставою для відмови у його задоволенні. 
Відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Отже враховуючи, що позивачем не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, з урахуванням того, що надання такого документи є обов`язковим відповідно до ч. 4 ст. 152 КАС України, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстави для повернення заявнику заяви про забезпечення позову без розгляду відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України. 
Приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, та вищенаведене колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність у даному випадку підстав повернення позивачу заяви про забезпечення позову у цій адміністративній справі без розгляду відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України, про що постановив обґрунтовану ухвалу від 16.01.2020р. без порушень норм чинного процесуального законодавства, тому таку ухвалу суду першої інстанції від 16.01.2020р. у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. у справі №160/207/20  – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття ,  та може бути оскаржена у строки та в порядку, які  встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
                    Постанову виготовлено та підписано  – 30.06.2020р..   
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов