ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 липня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/6841/18 
Номер провадження 22-ц/816/1431/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М., 
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович, 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пєхтєрєва Дмитра Васильовича на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року в складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми, повне судове рішення складено 29 травня 2020 року,
                                                        в с т а н о в и в:
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25.05.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі за позовною заявою ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих бездоговірним споживанням теплової енергії, відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 – адвокат Пєхтєрєв Д.В. подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивачем не було доведено факт споживання відповідачем теплової енергії у спірний період, а також існування між сторонами договірних відносин щодо постачання теплової енергії. Відповідачем було сплачено суму коштів, присудженим заочним рішенням, оскільки під час його примусового виконання було накладено арешт на все його майно та банківські рахунки. Зазначає, що зменшивши позовні вимоги, позивач з власної ініціативи відмовився від заявлених вимог про стягнення суми коштів в розмірі 109844,35 грн, а суд не врахував даних обставин та фактично узаконив отримання позивачем грошових коштів на підставі скасованого рішення суду. Спір щодо стягнення 36091,64 грн дійсно був відсутній, тому суд правильно закрив провадження у справі на підставі клопотання позивача. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сумитеплоенерго» просить відмови у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що підставою для закриття провадження у справі стала виключно відсутність заборгованості через її погашення, а застосування повороту виконання рішення можливо лише у разі його зміни чи скасування судом вищої інстанції. 
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Мукорез О.Л. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуті на підставі положень закону, а не за судовим рішенням. 
Представник заявника ОСОБА_2 Д. ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити.
Представник ТОВ «Сумитеплоенерго» проти скарги заперечив та просив ухвалу суду залишити без змін.
Приватний виконавець в суді просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2018 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 109 844,35 грн збитків завданих бездоговірним споживанням теплової енергії за період з 31.03.2017 року по 30.04.2018 року. 
Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08.05.2019 року позов ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 109844,35 грн збитків завданих бездоговірним споживанням теплової енергії та 1762,00 грн судового збору.
10.06.2019 року за вказаним судовим рішенням було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання (т. 1 а.с. 131).
08.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, у зв`язку з сплатою 05.07.2019 року боржником суми боргу, основної винагорода та витрат виконавчого провадження (т. 1 а.с. 130, т. 2 а.с. 5).
15.07.2019 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Пєхтєрєв Д.В. звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення (т. 1 а.с. 106 – 124).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.08.2019 року заяву про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення цього ж суду від 08.05.2019 року, призначено справу до розгляд за правилами загального позовного провадження на 05.12.2019 року.
04.12.2019 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до суду з заявою про зменшення позовних вимог та просило стягнути з відповідача на свою користь 36091,64 грн. Заява обґрунтована тим, що відповідачем 08.07.2019 року було повністю погашено заборгованість у сумі 109844,35 грн за період з 31.03.2017 року по 30.04.2018 року та з наданого відповідачем відзиву було встановлено, що опалювальна площа нерухомого майна відповідача є меншою, тому товариством було зроблено перерахунок за вказаний період у сумі 15182,65 грн. Однак, станом на 02.12.2019 року відповідач продовжується користуватись послугами з теплопостачання, тому заборгованість за період з 31.03.2017 року по 30.11.2019 року складає 36091,64 грн (т. 1 а.с. 178-179).
22.01.2020 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до суду з заявою про збільшення позовних вимог. При цьому вказувало, що згідно постанови НКРЕКП №2540 від 26.11.2019 року товариство було зобов`язано здійснити перерахунок надмірно нарахованих та не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28.10.2018 року по 31.12.2018 року, тому позивачем було здійснено перерахунок і заборгованість відповідача за період з 31.03.2017 року по 31.12.2019 року становить 49889,29 грн (т. 1 а.с. 194).
28.01.2020 року до місцевого суду звернулось ТОВ «Сумитеплоенерго» із заявою, у якій вказувало, що 22.01.2020 року відповідачем було сплачено суму основного збору в розмірі 49889,29 грн, а судовий збір було компенсовано під час примусового виконання рішення, тому у зв`язку з відсутністю предмету спору просило закрити провадження у справі (т. 1 а.с. 238).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.01.2020 року провадження у справі за позовом ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих бездоговірним споживанням теплової енергії, закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.
26.02.2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Пєхтєрєва Д.В. звернувся до суду першої інстанції із заявою, у якій просив здійснити поворот виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08.05.2019 року у даній справі та стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 109844,35 грн та судовий збір в розмірі 1762 грн, а також з приватного виконавця Мукореза О.Л. – грошові кошти у розмірі 11360,64 грн.
Заява обґрунтована тим, що оскільки заочне рішення від 08.05.2019 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» 109844,35 грн збитків завданих бездоговірним споживанням теплової енергії та 1762,00 грн судового збору  скасовано, провадження у даній справі закрито, а під час примусового виконання вказаного судового рішення ним було сплачено вказані суми боргу та 11360,64 грн винагороди приватному виконавцю, відповідно до положень ст. 444 ЦПК України, сплачені ним суми підлягають поверненню. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що саме факт сплати відповідачем суми заборгованості, в тому числі і суми, яку заявник просить повернути, стало підставою для скасування заочного рішення та закриття провадження у справі, а винагорода приватного виконавця не є сумою, яка була стягнута з відповідача за рішенням суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Поворот виконання рішення – це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини).
Як зазначалось вище, на момент подання стороною відповідача заяви про перегляд заочного рішення суду останнє ОСОБА_1 вже було виконане шляхом добровільного погашення заборгованості 05.07.2019 року
Звертаючись до суду із заявами про зменшення розміру позовних вимог та про закриття провадження у справі, ТОВ «Сумитеплоенерго» посилалось, зокрема, на те, що відсутній предмет спору у зв`язку погашенням відповідачем заборгованості за послуги теплопостачання і ці обставини заявник не оспорює.
Оскільки після скасування заочного рішення під час нового розгляду справи провадження у справі було закрито в тому числі і у зв`язку з виконанням цього рішення, то відсутні необхідні умови для повороту виконання рішення.
Взявши до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, оскільки підставами скасування заочного рішення суду та закриття провадження у справі стала обставина добровільного погашення відповідачем заборгованості до моменту оспорення в установленому законом порядку заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in ІНФОРМАЦІЯ_1 », що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що не може бути застосована процедура повороту виконання судового рішення, оскільки в такому випадку ТОВ «Сумитеплоенерго» позбавляється права повторно звернутися до суду з позовом про стягнення збитків, завданих бездоговірним споживанням теплової енергії, у зв`язку з закриттям провадження у справі. За таких обставин поворот виконання рішення не відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства – справедливості, добросовісності та розумності.
Що стосується вимог заяви до приватного виконавця, то суд першої інстанції дійшов також правильного висновку про їх необґрунтованість, оскільки процедура повороту виконання рішення може бути засновано лише до сторін спору, тобто позивача та відповідача. Крім того, винагорода виконавця та витрати виконавчого провадження були стягнуті з відповідача не на підставі заочного рішення суду, а відповідно до положень закону.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд
                                                              п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пєхтєрєва Дмитра Васильовича залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.
Повне судове рішення складено 09 липня 2020 року.

Головуючий -                                                                                           С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                        В.І. Криворотенко 

                                                                                                                   Т.А. Левченко