ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
08 вересня 2020 року                                                               м. Київ
 
справа № 361/7296/18
 
провадження № 22-ц/824/8978/2020
 
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого  - Іванової  І.В. 
суддів  - Сушко Л.П., Сліпченка  О.І.
при секретарі  - Ярмак О.В.
 
сторони :
 
позивач -  ОСОБА_1 
 
відповідач - ОСОБА_2 
             
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Броварського районного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року у складі судді Радзивіл А.Г., повний текст складений 12.05.2020 року,
встановив:
 
У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 , третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування за законом. 
Вимоги позову ОСОБА_1 мотивує тим, що 01 грудня 1999 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина за законом на майно, а саме на автомобіль "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою. 
Від першого шлюбу у померлого ОСОБА_3 залишилася дочка ОСОБА_2 , 1982 року народження.
Позивач зазначає, що вона та відповідач ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , звернулись до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус роз`яснив позивачу, що вона має право лише на Ѕ частину спадкового майна.
Із вказаним твердженням позивач не погоджується, вважає, що ОСОБА_2 повинна бути усунена від права на спадкування за законом, оскільки донька після 1999 року із батьком не спілкувалась, не допомагала йому по господарству, не надавала матеріальної допомоги під час знаходження у лікарні, який був у безпорадному стані і потребував догляду. Біль того, відповідач не з`явилася на похорони батька, в організації похорону участі не приймала, матеріальної допомоги на його проведення не надавала.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 зазначає, що у позовній заяві відсутні будь-які обґрунтовані докази того, що померлий ОСОБА_3 був у безпорадному стані, а тому просила відмовити у задоволенні позову.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує на те, що судом, при прийнятті оскаржуваного рішення, не взято до уваги її пояснення та покази свідків в частині доведеності обставин, що відповідач умисно ухилялась від утримання свого батька, який тяжко хворів та був у безпорадному стані.
Сторони правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.    
В судовому  засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Відповідач ОСОБА_2 в задоволенні скарги позивача просила відмовити.
Третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомлена про час розгляду справи, до суду свого представника не направила, просила справу розглядами за відсутності представника, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає що скарга  не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено відповідний актовий запис за № 311, та Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . (а.с.18)
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 роки ОСОБА_3 помер, про що складено відповідний актовий запис за № 08, та виконавчим комітетом Лук"янівської сільської ради Баришівського району Київської області, 10 травня 2018 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с. 15)
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме на автомобіль "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1  та на земельну ділянку за цією ж адресою(а.с. 7-12).
У довідці від 29 жовтня 2018 року за № 389 виданої Лук"янівською сільською радою Баришівського району Київської області зазначається про те, що ОСОБА_1 здійснила поховання та понесла фінансові витрати на поховання чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.21).
04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 
06 серпня 2018 року ОСОБА_2 також звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . До заяви додала копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 16 вересня 2006 року. Після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 . (а.с.35-36).
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того що позивач по справі не надала суду достатніх та допустимих доказів того, що померлий ОСОБА_3 був у безпорадному стані, а тому потребував стороннього догляду чи матеріальної допомоги від відповідача по справі, а також те, що відповідач ухилялася від надання такої допомоги. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з таких підстав. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. 
Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішення такої справи повинен установити, як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, хворобу та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. 
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавця тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
З матеріалів справи вбачається, що  померлий  ОСОБА_3 в період з 04 липня 2016 року по 18 липня 2016 року перебував на лікуванні із діагнозом "МКБ. Конременти проксимального відділу лівого мочеточника. Ниркова коліка зліва. Конкременти правої нирки. Хронічний пієлоніфріт ф.латентного запалення." Була проведена контактно-лазерна уретеролітотріпсія зліва. Зазначено, що післяопераційний період проходив без особливостей. Виписаний з покращенням. (а.с.19).
Із епікризу з історії хвороби № 1204 кардіологічного відділення КМКЛ № 3 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 28 березня 2011 року по 07 квітня 2011 року, із діагнозом ИБС: атеросклеротичний кардіосклероз з результатом дилатацією всіх порожнин серця. Виписан з покращенням та рекомендовано спостереження у дільничого терапевта та кардіолога. (а.с. 49)
Однак даних про наявність хвороб, які б свідчили про те, що він перебував в безпорадному стані в медичних документах не зазначено. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_3 до смерті не перебував у безпорадному стані, тобто у стані безпомічності, неспроможності своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу фізично та матеріально забезпечити умови свого життя, тим паче він проживав з дружиною, позивачем у справі, доказів того, що він не потребував стороннього догляду, допомоги та піклування у справі немає.
Отже, враховуючи, що позивач не довела свого позову, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України, колегія суддів вважає, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є обґрунтованим, ухвалюючи його не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.
 Доводи апеляційної скарги позивача, що судом не взято до уваги її пояснення та покази свідків спростовуються матеріалами справи, поскільки ці доводи були предметом дослідження судом першої інстанції та обґрунтовано відхилені, з чим погоджується колегія суддів, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.        
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,
 
 постановив :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Броварського районного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                              

 
Судді :