П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
Єдиний унікальний номер справи 759/15076/19
Номер провадження № 22-ц/824/6437/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В.,  Шахової О. В.  
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А., 
 
вивчивши апеляційну скаргу Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Журибеди О. М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» до Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття», ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору, за заявою Леськова Валерія Петровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» про забезпечення доказів,  
 
в с т а н о в и в :
 
 У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття», ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору укладеного 06 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та Благодійною організацією «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття», посвідченого 06 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 217.
 
У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення доказів у даній справі.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року (а.с. 194-198) вищевказану заяву, задоволено, витребувано у Державній службі фінансового моніторингу інформацію про повідомлення Державної служби фінансового моніторингу Укрaїни суб`єктами первинного фінансового моніторингу з 06 листопада 2017 року по 10 листопада 2017 рік про здійснення операції внесення ОСОБА_1 1 000 000 грн. позики на поточний рахунок неприбуткової організації - Благодійна організація «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття»; витребувано у Державної податкової служби у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головному управлінні Державної податкової служби України у м. Києві, Головному управлінні Державної фіскальної служби у м. Києві інформацію, чи вказувалось Благодійною організацією «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» у Звіті про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2017 рік сума позики в розмірі 1 000 000 грн. від ОСОБА_1 ; витребувано у Державної податкової служби у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головному управлінні Державної податкової служби України у м. Києві, Головному управлінні Державної фіскальної служби у м. Києві засвідчену копію поданого до Державної податкової служби у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві Звіту за 2017 рік про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття»; витребувано у Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відомості, чи зараховувались протягом 06 листопада 2017 року по 07 листопада 2017 рік  на поточний банківський рахунок Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» від ОСОБА_1 1 000 000 грн. позики; витребувано у Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відомості, чи повідомлялась протягом 06 листопада 2017 року по  10 листопада 2017 рік  Державна служба фінансового моніторингу Укрaїни Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» як суб`єктом первинного фінансового моніторингу про здійснення операції внесення ОСОБА_1 1 000 000 грн. позики на поточний рахунок неприбуткової організації - Благодійна організація «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття»; витребувано у Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття»: засвідчену банківською установою виписку по банківському рахунку Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» про зарахування на поточний банківський рахунок 1 000 000 грн. позики, наданої ОСОБА_1 за договором позики від 06 листопада 2017 року; оригінал (для огляду) та засвідчену копію Звіту за 2017 рік про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття».
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 04 березня 2020 року Благодійна організація «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення доказів, відмовити.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що з оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для задоволення заяви про забезпечення доказів є неможливість самостійно отримати докази про надання 06 листопада 2017 року ОСОБА_1 позики Благодійній організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття», що підтверджується адвокатськими запитами від 15 та 19 серпня 2019 року до органів Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Державної служби фінансового моніторингу України. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів як звернення так і отримання відмови у наданні витребуваної оскаржуваною ухвалою інформації від АТ «Райффайзен Банк Аваль», Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття», Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві. 
 
Таким чином, будь-які належні та допустимі докази того, що позивачем вжито заходів для отримання доказів самостійно від вищевказаних установ, матеріали справи не містять, а відтак, заява про забезпечення доказів, задоволенню не підлягає.
 
Крім того, скаржник посилається на те, що в ухвалі про забезпечення доказів зазначено, що вона не підлягає оскарженню,  що не відповідає нормам чинного законодавства, а саме п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у відкритому  судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
18 червня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» з відповідними підтвердженнями про направлення його всім сторонам по справі. 
 
У вказаному відзиві позивач зазначає про те, що договір позики та оспорюваний іпотечний договір від 06 листопада 2017 року є фіктивними, оскільки в дійсності ОСОБА_1 ніякої позики на суму 1 500 000 грн. не вносив. Крім того, ОСОБА_1 , який є бухгалтером комерційного ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» є підлеглим по посаді директору Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» ОСОБА_2 , який одночасно являється керівником вищевказаного навчального закладу, і на думку позивача, оспорюваний іпотечний договір мав на меті викрадення належної ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» будівлі.
 
Позивач зазначає, що ним було надано листи органів Державної служби фінансового моніторингу, Державної податкової служби, Державної фіскальної служби про відмову надати відомості про звітування банківських установ та Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» щодо внесення 06 листопада 2017 року відповідачем ОСОБА_1 1 500 000 грн. позики. 
 
На думку позивача, з 06 листопада 2020 року Благодійна організації у відповідності до вимог ст.. 44 Податкового кодексу України та п. 336 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів матиме право знищити первинні та звітні документи, що підтверджують фальсифікацію її керівником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору позики від 06 листопада 2017 року з метою заволодіння будівлею, яка належить ТОВ «Офіс Сервіс Люкс». Таким чином, факт майбутньої втрати доказів по справі, на думку позивача, є очевидним та доведеним.  
 
Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог ст.. 116 ЦПК України з метою об`єктивного встановлення усіх обставин даного спору.
 
У судовому засіданні  представник скаржника - адвокат Скрицька Н. А. підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.
 
Представник позивача ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
 
Відповідач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток-повідомлень на його поштову адресу, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не  з`явились
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника скаржника, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача можливості їх самостійного отримання. 
 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
 
Як встановлено в ході судового розгляду, адвокатом Леськовим В. П. в інтересах ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» направлено адвокатський запит до ДПС у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві № 15-08/аз/БД від 15 серпня 2019 року, в якому останній просив повідомити чи вказувалось Благодійною організацією «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» у звіті про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2017 рік суми позики в розмірі 1 500 000 грн. та 400 000 грн.; надати у п`ятиденний строк засвідчену копію поданого до ДПС у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» за 2017 рік; провести документальну позапланову перевірку достовірності фінансової звітності за 2017 рік, правильності нарахування, сплати податків Благодійною організацією «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» (а.с. 74-80).
 
Згідно адвокатського запиту про надання інформації № 15-08/ДСФМ від 15 серпня 2019 року адвоката Леськова В. П. в інтересах ТОВ «Офіс Сервіс Люкс», останній звернувся до Державної служби фінансового моніторингу України з проханням надати інформації, чи повідомлялась Державна служба фінансового моніторингу України суб`єктами первинного фінансового моніторингу з 01 жовтня 2017 року по 01 грудня 2017 рік про внесення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на поточний рахунок неприбуткової організації - Благодійна організація «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» готівкових коштів у сумі 400 000 грн. та 1 500 000 грн. (а.с. 81-86).
 
Як вбачається з листа № /Л/26-15-12-03-19 від 22 серпня 2019 року, ДФС України ГУ ДФС у місті Києві запитувану інформацію буде надано у разі отримання письмової згоди Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття»  на розголошення інформації, зазначеної у зверненні адвоката Леськова В. П. від 15 серпня 2019 року № 15-08/аз/БД (а.с. 161-162).
 
Як вбачається з листа № 106/Л/26-15-12-04-04-19 від 12 вересня 2019 року, ДПС України ГУ ДПС у місті Києві не може надати запитувану у зверненні адвоката Леськова В. П. від 15 серпня 2019 року № 15-08/аз/БД інформацію у зв`язку з відсутністю на це згоди Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» (а.с. 163-164).
 
Як вбачається з листа Державної служби фінансового моніторингу України, остання не може надати інформацію запитувану адвокатським запитом № 15-08/ДСФМ від 15 серпня 2019 року, оскільки вона відноситься до інформації з обмеженим доступом та не може бути надана на вищевказаний запит (а.с. 165-167).
 
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
 
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
 
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
 
З аналізу вищевказаної статті вбачається, що забезпечення доказів - це процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.
 
Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
 
Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 84 ЦК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
 
У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
 
У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що позивач звертався до ДПС у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві та Державної служби фінансового моніторингу України з адвокатськими запитами про надання інформації, разом з тим, запитувану інформацію останній не отримав, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами від: ДФС України ГУ ДФС у місті Києві (а.с.  161-162), ДПС України ГУ ДПС у місті Києві (а.с. 163-164)  та Державною службою фінансового моніторингу України (а.с. 165-167). 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів шляхом витребування у Державної служби фінансового моніторингу України, Державної податкової служби у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві та Головному управлінні Державної податкової служби України у місті Києві інформації, зазначеної у вищевказаній заяві.
 
З приписів  ч. 2 ст. 84 ЦПК України вбачається, що в клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
 
Відповідно до ст.ст. 60 - 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківська таємниця може розкриватися за рішенням суду.
 
Так, системний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що у позивача відсутня  можливість самостійно отримати у АТ «Райффайзен Банк Аваль»  та Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» інформації, яка зазначена в заяві про забезпечення доказів, а відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вищевказаної заяви шляхом витребування у АТ «Райффайзен Банк Аваль»  та Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» інформації, зазначеної в заяві.
 
Посилання скаржника на те, що в супереч п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України в ухвалі про забезпечення доказів зазначено, що вона не підлягає оскарженню, не впливає на висновки суду першої інстанції. 
 
Посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів як звернення так і отримання відмови у наданні інформації у Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві, спростовується наявним в матеріалах справи адвокатським запитом про надання інформації, засвідченої копії документу та проведення документальної позапланової перевірки платника податків від 15 серпня 2019 року (а.с. 149-151).
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів як звернення так і отримання відмови у наданні інформації АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки, інформація яку позивач просить витребувати у банку, містить банківську таємницю, яка відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» може бути надана лише за рішенням суду.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Благодійної організації «Благодійний фонд «Добробут ХХІ століття» - залишити без задоволення. 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Повне судове рішення складено 06 липня 2020 року.
 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова
Судді:                                                                                                           В.В. Саліхов
                       О.В. Шахова