ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 серпня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/5326/20 
Номер провадження 22-ц/816/1515/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
сторони справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 червня 2020 року в складі судді Катрич О.М., ухваленого у м. Суми,

                                                          в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у квітні 2020 року, ОСОБА_1 просила збільшити розмірі аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2010 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмірі аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Свої вимоги мотивувала тим, що з часу присудження аліментів розмір витрат на утримання сина зріс. Вказує, що відповідач з 2012 року працює не офіційно, тому від слідкувати його дохід неможливо, тому рішення суду про стягнення аліментів виконується не у повному обсязі. 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2020 року позов задоволено частково. 
Збільшено розмір аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 3 000 грн з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позову відмовлено. Аліменти стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили на користь матері ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн судового збору за стягнення аліментів.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що присуджений розмір аліментів не забезпечує нормального життєвого рівня дитини, тому, враховуючи принципи розумності та справедливості, вік дитини, майнове становище сторін, визначив розмір аліментів на рівні 3000,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить змінити оскаржуване рішення, зменшивши суму стягнення до 1109,00 грн.
При цьому вказує, що проживає в Недригайлівському районі в с. Перетічки де займається підсобним господарством, за рахунок якого утримує свою сім`ю. За 2019 рік доходів не отримував, як і не отримує їх в поточному році. Також, судом не враховано, що рішенням суду від 16.06.2020 року за його позовом до ОСОБА_4 з останньої було стягнуто аліменти на утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вважає, що достатній розмір аліментів складає 1109,00 грн, тобто мінімально гарантований державою розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років. 
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено.
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається із цивільної справи, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2010 року, зокрема, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.06.2009 року (а.с. 2).
Постановою заступника начальника Зарічного відділу ДВС Сумського МУЮ від 03.06.2020 року було відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду (а.с. 3).
Також, з наданих ОСОБА_2 доказів вбачається, що останній за 2019 рік доходів не отримував (а.с. 28), а рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.06.2020 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання (а.с. 31). 
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому підлягають врахуванню: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та навпаки погіршення матеріального становища чи зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, але ці обставини підлягають доказуванню.
Так, відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з позовної заяви, підставами позовних вимог ОСОБА_1 є зростання витрат останньої на утримання сина та отримання відповідачем неофіційних доходів, проте будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач працює неофіційно та має фактично більший прибуток і що його матеріальний стан покращився, та навпаки у зв`язку з зростанням витрат ОСОБА_1 на утримання сина (які до того ж у позові не конкретизовані) її матеріальний стан погіршився, позивачем надано не було.
Отже, за таких обставин колегія суддів приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суду не було надано достовірних доказів на підтвердження тверджень про зміну матеріального стану відповідача чи позивача відносно періоду, коли було ухвалено попереднє рішення суду, яким було визначено розмір стягуваних аліментів.
Разом з тим, позивач, як одержувач аліментів  не позбавлена права пред`явити такий самий позов, на загальних підставах, у разі доведення зміни  матеріального або сімейного стану, поліпшення  здоров`я платника аліментів або одержувача за  обставин, визначених ст. 192 СК України.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, наведених вище.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також обставину звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, підлягає компенсації 700,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
В зв`язку з тим, що справа згідно п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а), г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                                п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 700,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий -                                                                                             С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                          О.Ю. Кононенко

                                                                                                                     О.І. Собина