ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Огурцов О.П.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року                                                                                        Справа № 826/6340/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Шурка О.І,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
представника відповідача          Рибак А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю 
«Українські оптичні системи»

до                     Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про                     визнання протиправними та скасування 
податкових повідомлень-рішень, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2016 №№ 0079991202, 0080001202.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.08.2016 № 0079991202 в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 19564,40 грн. та № 0080001202 в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 1368,40 грн.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було порушено термінів сплати податкових зобов`язань, визначених на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207, оскільки таке рішення позивач оскаржив у судовому порядку і визначене ним зобов`язання не набуло статусу узгодженого, а в наступному було повністю сплачено позивачем, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, яке набрало законної сили.
Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, стверджуючи, що позивачем порушено термінів сплати податкових зобов`язань, визначених на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207 та викладаючи норми податкового законодавства.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права при ухваленні цього рішення в частині задоволення позовних вимог.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 замінено відповідача у справі на його правонаступника.
          Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Українські оптичні системи» (далі - ТОВ «Українські оптичні системи») (ЄДРПОУ 33883130) є юридичною особою, зареєстровано як платник ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, яке є правонаступником ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.
ГУ ДФС у м. Києві було проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 18.08.2016 № 673/1-26-50-12-02, в якому встановлено порушення ТОВ «Українські оптичні системи» граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ за податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2014 №  0001212207, а також самостійно визначених сум відповідно до податкових декларацій з ПДВ.
На підставі висновків зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.08.2016 №№ 0079991202, 0080001202.
Згідно з розрахунком штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 23.08.2016 № 0079991202, штраф визначений у зв`язку з несвоєчасною сплатою позивачем сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 98142,00 грн., з яких:
- за податковими деклараціями від 13.07.2015 №№ 9145650225, 9145650275, 9147009673 на суму 320,00 грн.,
- за податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2014 № 0001212207 на суму 97822,00 грн.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 23.08.2016 № 0080001202, штраф визначений у зв`язку з несвоєчасною сплатою позивачем сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 14697,20 грн., з яких:
- за податковими деклараціями від 17.01.2016 №№ 9273156330, 0001212207 на суму 1013,20 грн.,
- за податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2014 № 0001212207 на суму 13684,00 грн.
Разом з тим, податкове повідомлення-рішення від 17.02.2014 №0001212207 було оскаржене позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва (справа № 826/2523/14).
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2014 у зазначеній справі, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014, було відмовлено у задоволенні позову та залишено в силі податкове повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207.
У подальшому, позивачем сплачено визначену податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2014 № 0001212207 суму грошового зобов`язання у розмірі 169659,00 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення від 19.06.2014 № 1769.
Також, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві зверталась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до позивача про стягнення податкового боргу у розмірі 182166,48 гривень, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207 (справа №  826/15263/16).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що, станом на 19.06.2014, ТОВ «Українські оптичні системи» податковий борг, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207 сплачено в повному обсязі.
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 23.08.2016 №№  0079991202, 0080001202 протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Пунктом 2 частини дев`ятої розділу IV Порядку № 422 передбачено, що інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті).
На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в інтегрованій картці платника (далі також - ІКП) відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.
Відповідно до пункту 2 частини першої розділу VII Порядку № 422, визначення первинних показників в інформаційній системі органів ДФС, яка призначена для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан розгляду справ у судах за участю органу ДФС, на підставі яких здійснюється зв`язок з відповідними показниками підсистем, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.
Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України).
У п. 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що в разі судового оскарження платником податків рішення контролюючого органу (податкового повідомлення-рішення), визначене таким рішенням грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
При цьому, до набрання податковим зобов`язанням статусу узгодженого строки його виконання зупиняються, відповідно, й нарахування штрафних санкцій за несплату такого зобов`язання не здійснюється так само, як і в разі сплати платником відповідних зобов`язань за таким рішенням, якщо в його позові судом відмовлено.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів звертає увагу на те, що штрафні санкції, визначені позивачу оскаржуваними ним у цій справі податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема, нараховані  внаслідок не сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 17.02.2014 № 0001212207, тобто несплати неузгоджених зобов`язань, щодо яких позивачем з 2014 року здійснювалося судове оскарження, а в наступному, 19.06.2014, сплачено визначене ним зобов`язання (у зв`язку з відмовою в задоволенні його позову у справі №  826/2523/14). 
Разом з тим, у контексті дослідження цього питання, апеляційний суд зазначає, що зазначені обставини, крім іншого, установлені судовим рішенням у справі № 826/15263/16, яке набрало законної сили та відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України має преюдиціальне значення при вирішенні цієї справи.
Таким чином, доводи апелянта про те, що позивачем порушено терміни сплати податкових зобов`язань, визначених на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.02.2014 № 0001212207, є необґрунтованими.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.08.2016 № 0079991202 в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 19564,40 грн. та № 0080001202 в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 1368,40 грн. і необхідності їх скасування.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 29 липня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: