ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 р. 	Справа № 480/3396/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Бершова Г.Є.
суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ковпаківського  відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 (суддя С.О. Бондар,  м. Суми по справі № 480/3396/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області                 
          про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 07.05.2018 №54444302 про стягнення виконавчого збору в сумі 77276,25 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є солідарним боржником за рішенням суду по справі № 592/5596/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0999/81/72269 від 12.04.2007 у розмірі 35020, 23 доларів США (еквівалентно 772 762, 45 грн.). Основним боржником по справі № 592/5596/15-ц був ОСОБА_2 . Відносно ОСОБА_2 також стягувався виконавчий збір за виконавчим провадженням, яке було закінчене, а постанова про стягнення виконавчого збору скасована судом. 
Позивач зазначає, що оскаржувана постанова від 07.05.2018 № 54444302 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору прийнята на підставі постанови про відкриття ВП № 54444302 від 04.08.2017 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , як солідарним боржником за зобов`язанням по сплаті заборгованості ОСОБА_2 , яке було закінчене та постанову по стягненню виконавчого збору по якій було скасовано судом. Відтак, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 по ВП №54444302 підлягає скасуванню.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року позовні вимоги було задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП №54444302 від 07.05.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 77276,25 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку  з неявкою  в судове  засідання  всіх учасників  справи,  фіксування  судового засідання  за допомогою  технічного  запису не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2016 року в цивільній справі № 591/5596/15-ц, зміненим рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12.12.2016, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”  заборгованість за кредитним договором № 014/0999/8172269 від 12 квітня 2007 року в розмірі 35020,23 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 20 серпня 2015 року еквівалентно 772762,45 грн., яка складається з 33174,97 доларів - заборгованості за тілом кредиту, 1845,36 доларів - заборгованості зі сплати відсотків та пені у розмірі 19439,20 грн.
На виконання вищевказаного рішення суду 21.12.2016 Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист  № 592/5596/15.
04.08.2017 державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 54444302 з примусового виконання виконавчого листа № 592/5596/15, виданого 21.12.2016 Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”  боргу у сумі 772762, 45 грн. (а.с.104).
Також, 04.08.2017 постановами державних виконавців були відкриті виконавчі провадження стосовно основного боржника ОСОБА_2 (ВП № 54444510) та двох інших солідарних боржників: ОСОБА_4 (ВП № 54444339), ОСОБА_3 (№ НОМЕР_1 ), в яких стягувалась одна й та ж сума - 772762,45 грн.
26.12.2017 між ПАТ “Райффайзен Банк Аваль” та ОСОБА_2 було укладено Договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/0999/81/72269 від 12.04.2007, відповідно до умов якого з 26.12.2017 боргові зобов`язання ОСОБА_2 на суму 137965,38 грн. було припинено внаслідок звільнення кредитором позичальника від їх сплати (а.с. 43-44).
ОСОБА_2 фактично сплатив безпосередньо на рахунок ПАТ “Райффайзен Банк Аваль” 230000,00 грн., а стосовно решти суми боргу відбулося часткове прощення боргу вищевказаним банком.
03.03.2019 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 54444510 стосовно основного боржника ОСОБА_2 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".
07.05.2018 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про повернення виконавчого документа ВП №54444302 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ “Райффайзен Банк Аваль” 772762,45грн. стягувачу.
Даною постановою стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження (а.с.116).
В той же день 07.05.2018 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову ВП №54444302 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 77276,25 грн. (а.с.19).
Крім того, судом встановлено, що по виконавчим провадженням стосовно ОСОБА_2 (ВП № 54444510), ОСОБА_4 (ВП № 54444339), ОСОБА_3 .В ОСОБА_5 (№ 54469184)державними виконавцями також приймались постанови про стягнення виконавчого збору на суму 77276,25 грн. по кожному боржнику.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі №480/4283/18, яке набрало законної сили, скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області Новікової Х.М. від 03.03.2018 ВП №54444510 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 77276,25 грн.
Згідно з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 по справі № 480/2893/19, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 03.04.2019 ВП №54469184 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 77276,25 грн.(а.с.59-62).
Позивач не погодився із оскаржуваною постановою відповідача та звернувся із позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем належним чином не доведено правомірність прийняття постанови від 07.05.2018 № 54444302 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, ця постанова не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.  
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На момент прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 07.05.2018 № 54444302 діяв Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, тому саме його положення слід застосовувати до спірних правовідносин, але в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. 
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Частиною 3 ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що в разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
В той же час, відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Згідно із статтею 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.
Суд зауважує, що питання стягнення виконавчого збору з солідарних боржників не врегульовано в законодавчому порядку.
Проте, неврегульованість питання про стягнення виконавчого збору з солідарних боржників не може бути підставою для вчинення державним виконавцем дій з примусового стягнення виконавчого збору чотири рази, замість одного.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 у справі №480/2893/19 встановлено, що виконавчий збір був частково стягнутий із солідарних боржників, у тому числі, ОСОБА_4 , що підтверджується постановою про стягнення виконавчого збору від 09.01.2018 у виконавчому провадженні № 54444339, платіжними дорученнями від 08.11.2017 №7183, від 15.03.2018 № 2094, від 15.01.2018 № 364, від 12.12.2017 № 8931, списками виконавчого збору від 08.11.2017 № 40, від 15.03.2018 № 34, від 15.01.2018 № 40 від 12.12.2017 № 56. 
Однак, відповідачем не було враховано вищевказані обставини та прийнято постанову, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 77 276,25 грн., що створило ситуацію, за якої виконавчий збір відносно одного й того самого боргу стягується декілька разів.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з солідарних боржників фактично здійснюється стягнення подвійної суми виконавчого збору за одним і тим же боргом, за одним і тим же рішенням суду та за однією й тією ж сумою.
Чинним законодавством України не передбачено стягнення подвійної суми виконавчого збору та подвійна відповідальність одного й того ж виду заборонена  (ст. 61 Конституції України).
Колегія суддів критично ставиться до доводів Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови через те, що основним боржником не сплачено суму виконавчого збору, з огляду, зокрема, на те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі № 480/4283/18, яке набрало законної сили, скасовано постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області Новікової Х.М. від 03.03.2018 ВП №54444510 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 77276,25 грн. 
Обставини, які встановлені Сумським окружним адміністративним судом щодо ОСОБА_2 як основного боржника за одним і тим же рішенням суду щодо одного й того ж стягувача та за подібними правовідносинами з державною виконавчою службою, мають преюдиційне значення та не потребують доведення у справі за цим позовом. Адже доказам, на які посилається відповідач, вже надано правову оцінку вищевказаним рішенням адміністративного суду.
Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності постанови про стягнення виконавчого збору з позивача. 
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем належним чином не доведено правомірність прийняття постанови від 07.05.2018 № 54444302 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, ця постанова не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315   КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.   
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі № 480/3396/19  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко