УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/3137/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Харківської міської ради
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у справі Господарського суду Харківської області
за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал"
про стягнення коштів у розмірі 1 549 603,26 грн, 

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 Харківська міська рада (далі - Рада, Позивач) звернулась з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у цій справі.
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
За положенням частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі Рада зазначає, що предметом розгляду цієї справи є стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, а суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові неправильно здійснив розрахунок розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту інфляції, застосувавши норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №    905/21/19, в якій, за твердженнями скаржника, Суд дійшов висновку, що встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків (а у спірних правовідносинах - орендної плати з урахуванням інфляції) означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.
Рада стверджує, що правильно здійснила розрахунок орендної плати за користування відповідачем, а саме взяла за базовий розмір орендної плати місяць, в якому було визначено розмір орендної плати (грудень 2016 року), та кумулятивно застосувала індекси інфляції, як це передбачено принципами інфляції та Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786 (нормативно - правовий акт, який регулює ці правовідносини). Однак, цей розрахунок не був взятий до уваги апеляційним судом, а був застосований інший розрахунок місячних платежів орендної плати, який взагалі не ґрунтується на жодних нормах законодавства.
Окрім цього Рада посилається на пункти 55, 57 постанови Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, в якій, за її твердженнями, викладено висновок, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі").
Втім, вказуючи на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, скаржник не зазначає конкретну норму права, якої стосується цей висновок, а також не наводить обґрунтування того, у чому саме полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваної постанови з відповідним обґрунтуванням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга. 
Враховуючи викладене, касаційна скарга в підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у справі №    922/3137/19 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 08.10.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           К. М. Пільков