Ухвала
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/30014/14-к
провадження № 51-5237 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року та Київського апеляційного суду від 
02 червня 2020 року, 
встановив:
ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвали судів першої та апеляційної скасувати, кримінальне провадження № 12014100040007161 від 11.06.2014 року – закрити та через наявність виключної правової проблеми й з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у сфері застосування положень статей 462, 464 КПК України передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши  ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу. 
Проте вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано, оскільки подана ним касаційна скарга не містить посилань та  обґрунтованих доводів на підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень на підставах, передбачених ст. 438 КПК України, з огляду на зміст положень статті 412-414, 370, 419 цього Кодексу. Натомість, із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує незаконні, на його думку, дії органів прокуратури та правильність оцінки судами доказів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано, оскільки ним до касаційної скарги не долучено копій оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року та Київського апеляційного суду від  02 червня
2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                      ОСОБА_3