Головуючий суду 1 інстанції - 
Доповідач -Луганська В.М. 

Справа № 428/6587/19
Провадження № 22-ц/810/308/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року                                         м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.
за участю секретаря: Сінько А.І. 
учасники справи:
позивач- ОСОБА_1 
відповідач  - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 лютого 2020 року, ухвалене судом у складі судді Посохова І.С.
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:
        У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах по 17 липня 2003 року, який між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 1999 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки починаючи з 08 вересня 1998 року. Виконавчий лист № АЕ -64 Сєвєродонецького міського суду від 18 січня 1999 року було направлено позивачем до Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби для примусового виконання та до теперішнього часу знаходиться там на виконанні.
В результаті невиконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів утворилася заборгованість по аліментам, яка у відповідності до довідки Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби за період з 26 травня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 складає 14292,02 грн.
Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) в розмірі 14292,02 грн. за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 лютого 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.
Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області № АЕ-64 від 18.01.1999 року за період з 01.01.2015 року по 01.05.2019 року у сумі 14292, 02 грн. та судовий збір у сумі 768, 40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції виніс рішення про стягнення суми пені за несвоєчасну виплату сум аліментів без надання позивачем розрахунку пені, не обґрунтовуючи, на підставі чого була присуджена сума пені 14292,02 грн до стягнення. Судом не досліджено жодних доказів щодо нарахування пені за 2015 рік.
Суд не вказав у своєму рішенні за який період позивачка просить стягнути пеню та зазначив, що суд першої інстанції не застосував строк позовної давності, про який заявляв відповідач. Згідно розрахунку скаржника сума пені за спірний період складає 380, 92 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 вважає рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 лютого 2020 року законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню.
За розрахунком державного виконавця нарахована заборгованість по аліментах за ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 26 травня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 складає 14292,02 грн. Через ухилення відповідача від виконання батьківського обов`язку по утриманню своєї дитини до повноліття, виникла заборгованість зів сплати аліментів, а відповідно, він повинен нести цивільно-правову відповідальність за це, сплативши пеню.
Загальний розмір пені за аліменти не сплачені в 2015 році станом на 01 травня 2019 року складає 18768 грн. З урахуванням обмежень нарахування неустойки (пені) за прострочення аліментів не більше 100 % заборгованості позивач розрахував неустойку в розмірі 14292,02 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі. 

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про місце та час судового засіданні повідомлені у визначеному законом порядку.
З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , оскільки про місце та час судового засідання вони повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буду встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що судом були встановлені наступні обставини справи: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі до 17 липня 2003 року.
Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 13.10.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Згідно постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.01.1999 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.09.1998 року до досягнення нею повноліття.
Відповідно до довідки № 5484/16.10-77 від 04.04.2019, виданої Сєвєродонецьким відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області, за ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 існує заборгованість по аліментам за період з 26.05.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (момент повноліття дитини) у розмірі 14 292, 02 грн. Виконавче провадження не завершено, у зв`язку з тим, що заборгованість по аліментам не сплачена.
25.06.2019 року згідно постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-64 виданого 18.01.1999 року Сєвєродонецьким міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 виконавче провадження закінчено. 
Суд встановив, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року складає 19045 58 грн та не прийняв до уваги розрахунок суми пені наданий позивачкою, оскільки на думку суду в розрахунку допущено помилку, з урахуванням того, що позивачкою заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення аліментів, що не перевищує розміру заборгованості по аліментам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог позивачки.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та дійшов висновку, що до правовідносин, що випливають із сімейних правовідносин позовна давність не застосовується (ст.20 СК України).

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною другою статті 141 СК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України (в редакції, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року та була чинною на момент звернення з позовною заявою) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Такий правовий висновок щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). 
Згідно з довідкою Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 04.04.2019 року (а.с.11-14) за ОСОБА_2 існує заборгованість по аліментам за період з 25.05.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (момент повноліття дитини) у розмірі 14292, 02 грн.
Позивачка звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину просила суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року у розмірі 14292, 02 грн.
Відповідач не спростував належним чином обставин позову, передбачених статтею 196 СК України, які є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачка просила суд стягнути заборгованість період з січня 2015 року по жовтень 2015 року у розмірі 14292, 02 грн, обмежуючи розмір пені сумою заборгованості за період з 26.05.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.
Обчислюючи розмір неустойки, колегія суддів виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем та зазначений у довідці від 04.04.2019 року.
Розрахунок заборгованості по аліментам, який зазначено у довідці Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 04. 04.2019 року скаржником не спростовано.
Розмір неустойки з січня 2015 року по 07.07.2017 року становить: січень 2015 року - 3422, 04 грн (385, 80 х1%х857 дн.); квітень 2015 року - 3078, 68 грн (385, 80х1%х798); вересень 2015 року - 2488, 41 грн(385, 80х1%х645); жовтень 2015 року - 1142, 04 грн (186х1%х614), що у сукупності становить 10131, 17 грн.
Розмір неустойки з 08.07.2017 року по 01.05.2019 року становить: січень 2015 -2552,80 грн. (385, 80 х1% х662); квітень 2015 --2552,80 грн. (385, 80 х1% х662); вересень 2015 - 2552,80 грн. (385, 80 х1% х662); жовтень 2015 року -1231, 32 грн (186 х1% х662), що в сукупності становить -8889, 72 грн., а всього розмір неустойки становить -19020, 89 грн. 
Заборгваність по аліментам за спірний період з січня 2015 року по жовтень 2015 року складає -1343, 40 грн. 
Відповідно до вимог статті 196 СК України (в редакції, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року та була чинною на момент звернення з уточненою позовною заявою) позивач має право стягнення не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.
Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка, нарахована за період з січня 2015 року до 01.05.2019 року у розмірі 11475, 17 грн, що становить 100 відсотків заборгованості за аліментами за спірний період (10131, 17 +1343, 40).
Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що розмір пені по аліментам повинен розраховуватися на підставі довідки виданої Сєвєродонецьким відділом виконавчої служби від 07.04.2020 року, не приймає до уваги вказану довідку, оскільки надана довідка отримана скаржником після ухвалення судом першої інстанції судового рішення.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що постановою державного виконавця від 26.06.2019 року закрито виконавче провадження, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що на час звернення до суду позивачки з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів заборгованість по аліментам за спірний період була сплачена. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення заявлених вимог позиваки у розмірі 100% заборгованості по аліментам за період з 26.05.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 14292, 02 грн, тому мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні в редакції цієї постанови, а розмір стягненої пені з відповідача ОСОБА_2 підлягає зменшенню за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2019 року з 14292, 02 грн до 11475, 17 грн.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що до даних правовідносин суду слід будо застосувати норми глави 19 ЦК України щодо позовної давності та застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.
У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку не належить ст.196 СК України, яка передбачає відповідальність за прострочення аліментів. Висновок суду першої інстанції в цій частині відповідає вимогам закону.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Оскільки судом апеляційної інстанції змінено судове рішення, то пропорційно задоволеним вимогам позивачки та частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути 388, 97 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 лютого 2020 року змінити, зменшивши суму стягненої пені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2019 року з 14292, 02 грн. до 11 475, 17 грн. та виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Рішення суду в частині стягнення судового збору скасувати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 388, 97 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови 07 серпня 2020 року.

Головуючий Луганська В.М.

Судді Єрмаков Ю.В.

Коновалова В.А.