ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1344/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/4637/20 Категорія: на ухвалу 	Троян Т. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 вересня 2020 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд  у складі колегії суддів: 

Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В., Гончар Н.І.,

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи: 

скаржник - ОСОБА_1 ,

орган державної виконавчої служби рішення якого оскаржується - Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

стягувач - Моторно (транспортне) страхове бюро України,

особа, що подала апеляційну скаргу - представник Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - головний державний виконавець Шпак Оксана Анатоліївна, 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження  апеляційну скаргу Соснівського відділу  державної виконавчої служби  у місті Черкаси  Центрального міжрегіонального  управління Міністерства  юстиції (м.Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 червня 2020 року у складі судді Троян Т.Є.,

                                                      в с т а н о в и в : 

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
В обґрунтування своєї скарги вказував, що на виконанні у Соснівському відділ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) знаходиться виконавчий лист № 712/9939/17, виданий 6 березня 2018 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошових коштів у розмірі понесених витрат в сумі 50000 грн. (ВП № 58794985).
Вказує, що він є пенсіонером, інвалідом 2-ї групи та має відкритий картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 для виплати пенсії. 
1 березня 2020 року ОСОБА_1 помітив, що його картка для отримання пенсії заблокована. При зверненні до банківської установи він дізнався, що на його картковий рахунок постановою Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) накладено арешт. Вищевказаної постанови державного виконавця Токар Л.М. не отримував.
2 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про скасування вищезазначеної постанови.
Того ж дня ОСОБА_1 отримав постанову старшого державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 58794985 від 25 лютого 2020 року про арешт коштів, відповідно до якої накладено арешт на його рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк». 
Листом від 12 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту з його карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» з підстав того, що від банку не надійшла інформація про цільове призначення рахунку, накладення арешту на який заборонено законом, тому у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту. 
Скаржник вважає постанову незаконною, оскільки пенсія є єдиним джерелом існування, а також йому потрібні кошти на лікування, оскільки він є інвалідом 2-ї групи. Накладення арешту на його рахунок, що відкрито в АТ КБ «Приватбанк» для виплати пенсії унеможливлює отримання ним пенсійних виплат, після стягнення 20 % пенсії в порядку виконання. 
Просив поновити строк звернення до суду з даною скаргою та визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шпак О.А. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 58794985 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника.
Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шпак О.А. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 58794985 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Ухвала суду мотивована тим, що рахунок відкритий у АТ КБ "Приватбанк" є рахунком зі спеціальним режимом призначення, на який законом заборонено накладення арешту, у зв`язку з чим права ОСОБА_1 щодо його права вільно розпоряджатися та володіти своєю власністю порушені та підлягають захисту.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) Шпак О.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати, а постанову головного державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 58794985 залишити в силі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що постанова про арешт прийнята в межах та у відповідності до вимог ст.ст. 10, 18, 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Перелік рахунків платників, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках, визначених ст. 48 Закону і ним не встановлено заборону щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника. Вказує, що банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.
Вважає хибними висновки суду першої інстанції про порушення державним виконавцем ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки її норми не визначають порядок накладення арешту на банківські рахунки. Між тим, накладення арешту на кошти боржника, що містяться на банківських рахунках та звернення стягнення на ці кошти є двома різними за своїм змістом виконавчими діями, а матеріали справи не містять доказів того, що на ці кошти звернуто стягнення. 
16 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.9).
6 березня 2018 року Соснівським районним судом м. Черкаси був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 50 000 грн. Вказано строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 8 лютого 2021 року (а.с.10).
Постановою головного державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) Шпак О.А. від 8 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58794985 за виконавчим листом від 6 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 50 000 грн.
Постановою головного державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) Шпак О.А. від 25 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 58794985 за виконавчим листом від 6 березня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.11).
Відповідно до довідки № 150 від 17 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію за віком (а.с.13).
Як вбачається з листа Черкаського відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Черкаській області, починаючи з 1 квітня 2020 року проводяться утримання з пенсії ОСОБА_1 на користь Моторно ( транспортного) страхового бюро України боргу в сумі 50 000 грн., виконавчого збору 5000 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 110,60 грн., а всього 55110,60 грн. Вказано, що станом на 1 травня 2020 року утримано боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 552,77 грн. Залишок на 1 травня 2020 року виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій становить 54005,06 грн. (а.с.14).
Як вбачається з роздруківки АТ КБ «ПриватБанк» дійсно на рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_1 здійснюються виплати Пенсійного фонду, а саме пенсія (а.с.15-18).
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Однак, АТ КБ «Приватбанк», в якому арештовано кошти ОСОБА_1 , відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.
Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
В матеріалах справи відсутні відомості, що були вчинені дії стосовно наявності у боржника інших рахунків у банках чи інших фінансових установах, відсутність чи недостатність майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.
Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Як вбачається з листа Черкаського відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Черкаській області, починаючи з 1 квітня 2020 року проводяться утримання з пенсії ОСОБА_1 на користь Моторно ( транспортного) страхового бюро України боргу в сумі 50 000 грн., виконавчого збору 5000 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 110,60 грн., а всього 55110,60 грн. Вказано, що станом на 1 травня 2020 року утримано боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 552,77 грн. Залишок на 1 травня 2020 року виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій становить 54005,06 грн. (а.с.14).
Тобто, згідно вищевказаного листа з ОСОБА_1 утримуються кошти ПФУ з пенсії для погашення заборгованості перед Моторно ( транспортним) страховим бюро України.
Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.
Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
В матеріалах справи міститься лист - відповідь Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) від 12 березня 2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 звертався до органу ДВС із заявою про зняття арешту, проте арешт знятий державним виконавцем не був та вказано, що підстав для його знаття немає (а.с.12).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи постанову головного державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ Шпак О.А. про арешт коштів боржника, прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, посилаючись на те, що права ОСОБА_1 щодо його права вільно розпоряджатися та володіти своєю власністю порушені та підлягають захисту. 
Діями державного виконавця, які полягають у передчасному винесенні постанови про накладення арешту на грошові кошти, без виявлення конкретних рахунків боржника, їх призначення, призвело до обмеження заявника розпоряджатись пенсійними виплатами та порушення визначеного законом порядку звернення стягнення на пенсію боржника (ч. 2 ст. 13, ст.ст. 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження"), а тому така постанова обґрунтовано скасована ухвалою суду першої інстанції.
Посилання в апеляційній скарзі, що державним виконавцем винесено постанову з урахуванням ст. 48  Закону України "Про виконавче провадження", в якій передбачено перелік рахунків платників, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти і даною нормою не встановлено заборону щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника, обставин та висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються апеляційним судом.
Не приймаються апеляційним судом і доводи апеляційної скарги, що в постанові визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок боржника має спеціальний режим використання, і що прийняття банком до виконання постанови підтверджує, що арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання.
Дані доводи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки саме по собі виконання чи невиконання постанови державного виконавця банком не є ознакою її правомірності і не звільняє виконавця від власної відповідальності за винесення вказаної постанови із порушеннями, встановленими судом першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), залишити без задоволення.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 червня 2020 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

Судді : Б.Б. Вініченко

Ю. В. Сіренко

        Н.І. Гончар