Справа № 991/6028/20
Провадження1-кс/991/6200/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

20.07.2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його повідомлення вих. № 780 від 10.07.2020 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, поданого до Національного антикорупційного бюро України 13.07.2020.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 20.07.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Виходячи із загальних норм КПК України, після отримання скарги слідча суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України. 
Вивчивши матеріали скарги на предмет її підсудності Вищого антикорупційного суду, слідча суддя дійшла такого висновку.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.
Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3–369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Зі змісту скарги та доданого до неї повідомлення вих. № 780 від 10.07.2020 вбачається, що адвокат ОСОБА_2 13.07.2020 подав до Національного антикорупційного бюро України повідомлення про вчинення детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, що виразилось в тому, що детектив, будучи службовою особою, розголошує інформацію, яка є адвокатською таємницею, чим істотно порушує право клієнта на захист, встановлені законом гарантії діяльності та професійної таємниці захисника.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 397 КК України згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України не належить до підсудності Вищого антикорупційного суду. Також у скарзі не зазначена одна з обов`язкових умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями. 33-1, 216, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідча суддя                                                                                                         ОСОБА_1