ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року	Львів	Справа № 607/23987/19 пров. № А/857/8187/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Матковська З.М. 

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Буковинської митниці Держмитслужби на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року (головуючий суддя Ромазан В.В., м.Тернопіль) у справі № 607/23987/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1   до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови №1143/40800/19 від 27 вересня 2019 року в справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України, –

В С Т А Н О В И В:

07.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови №1143/40800/19 від 27 вересня 2019 року в справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України. 
Позов обґрунтовує тим, що постановою заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Чернівецької митниці ДФС від 27 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 223753,41 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки докази, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зібрані із порушенням встановленого чинним законодавством порядку.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 позов задоволено частково. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил №1143/40800/19 від 27 вересня 2019 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК|  України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 223753,41 грн., а матеріали справи надіслано  на новий розгляд до Буковинської  митниці Держмитслужби.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що з метою визначення вартості та розрахунку суми митних платежів, податків і зборів, що підлягали би сплаті, при ввезені на митну територію України транспортного засобу позивачу було направлено листа про необхідність представлення вказаного транспортного засобу в розпорядження експерта для визначення його вартості. Митниця при розрахунку вартості автомобіля керувалася Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, що передбачено МК України. Вказує, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, постанову Чернівецької митниці ДФС від 27 вересня 2019 року винесено з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку  ст.126  Кодексу адміністративного судочинства України,  не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми  ст.313 цього Кодексу. Згідно  ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Заступником начальника Чернівецької митниці ДФС – начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії в справі про порушення митних правил винесено постанову №1143/40800/19 від 27 вересня 2019 року, згідно якої громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 223753,41 грн.
Зі змісту цієї постанови слідує, що з метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу «VW GOLF», країна реєстрації Великобританія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2005 р. в., тип двигуна дизель 1900 см. куб., позивач надав паспортний документ зі статусом «нерезидент» та заявив митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1 року». Тобто, ОСОБА_1 надавав документ, який є підставою для звільнення його від сплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, будучи громадянином України та маючи статус «резидента».
Згідно інформації, викладеній у листі Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, який надійшов в Чернівецьку митницю ДФС 08 липня 2019 року (вх.№1440/  70-01-24), гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Тернопільська обл., м. Тернопіль, за обліками ЄІАС УМП ДМС України документований паспортними документами громадянина України, значиться зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 29 березня 2016 року (код органу 6190).
З метою визначення вартості та розрахунку суми митних платежів, податків і зборів, що підлягали би сплаті, при ввезені на митну територію України транспортного засобу автомобіля «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) ОСОБА_1 було направлено листа про необхідність представлення вказаного транспортного засобу в розпорядження експерта для визначення його вартості. Однак, зазначений транспортний засіб ним представлено не було.
Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що митним органом не надано належного та допустимого доказу в підтвердження правомірності здійснення нарахування митної вартості ввезеного позивачем транспортного засобу.
Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з приписами ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини другої  статті 2 КАС України  встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до  ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Частиною 1  статті 458 МК України  встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з  УКТ ЗЕД  та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Згідно із  п. 1 ст. 377 МК України, товари за  товарними позиціями 8701 - 8707,  8711,  8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими  Податковим кодексом України.
Згідно з  ч. 3 ст. 380 МК України  транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у  ст. 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених  розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.
Відповідно до  пунктів 33, 50 ч. 1 ст. 4 МК України  нерезиденти – це  фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України;  резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.
Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.
Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, вказує, що 22 червня 2019 року о 02 год. 20 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «VW GOLF», країна реєстрації - Великобританія, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача, який слідував з України до Румунії в приватних справах. ОСОБА_1 обрав проходження митного контролю по «зеленому коридору» та до митного контролю надав паспорт гр. Румунії № НОМЕР_4 , виданий 12 березня 2018 року, поліцією м. Сучава, на ім`я ОСОБА_2 . При ввезенні на територію України зазначеного автомобіля, в режимі тимчасового ввезення на термін до 1 року, позивач використовував закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 , надання якого є підставою для звільнення від сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі дії позивача, були спрямовані на ухилення його від сплати обов`язкових платежів, оскільки при наявності у ОСОБА_1 паспортів двох держав України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_1 надав паспорт гр. Румунії, як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. 
Разом з тим, митний орган вказує, що у разі ввезення транспортного засобу марки «VW GOLF», країна реєстрації - Великобританія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 р. в., тип двигуна дизель 1900 см. куб., на митну територію України, відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України, згідно розрахунку (службова записка Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 20 серпня 2019 року вих. № 1398/24-70-19-02-09), ОСОБА_1 необхідно було  б  сплатити до Державного бюджету України митні платежі в сумі 74584,41 грн. Від цієї суми позивачу в подальшому було нараховано штраф у 300 кратному розмірі, який передбачений санкцією ст. 485 МК України.
Згідно з ч. 1  ст. 489 МК України  посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи те, що розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого  ст. 485 МК України,  залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення розміру митних платежів, які необхідно сплатити порушнику.
Статтею 49 МК України  встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом п. 1 ч. 1  ст. 50 МК України  для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.
За нормами статті  57  глави  9 МК України  визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основний метод визначення митної вартості у виниклих між сторонами правовідносинах не застосовується. Визначення митної вартості ввезеного ОСОБА_1 транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення» має відбуватися за одним із другорядних методів.Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм  цього  Кодексу.Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями  статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час  таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями  статей  59  і  60  цього  Кодексу  за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до  статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до  статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
У Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою  наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 № 142/5/2092  зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - Методика) зазначено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ. та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35). У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.
Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет. повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL - адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення митний орган керувався службовою запискою, яка не є звітом (актом) про оцінку або висновком експерта, а тому розмір суми митного платежу та визначений митницею розмір штрафу, передбаченого  ст. 485 МК України  є необґрунтованим. Апелянтом не надано належного та допустимого доказу в підтвердження правомірності здійснення нарахування митної вартості ввезеного позивачем транспортного засобу, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
        Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
        1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
    2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Керуючись ст. ст.243, ч.3 ст.  268,  272,286,310,  313,  315,  316,  321,  322,325  КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року у справі № 607/23987/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська