Дата документу 30.09.2020 Справа № 334/5515/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 334/5515/19	Головуючий у 1-й інстанції Турбіна Т.Ф.	
Пр. № 22-ц/807/2263/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (надалі - КП «ЕЛУАШ») до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємства

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року КП «ЕЛУАШ» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), який в подальшому уточнило шляхом зменшення позовних вимог (а.с. 56-57), та в якому просило стягнути з відповідача лише матеріальну шкоду, заподіяну ним під час виконання трудових обов`язків у розмірі 1781242,79 грн., а також судовий збір у розмірі 264718,64 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 04.04.2019 року з вини перебуваючого у стані алкогольного сп`яніння відповідача, який є працівником КП «ЕЛУАШ», сталася ДТП, внаслідок якої завдано матеріальну шкоду майну підприємства, а саме було пошкоджено транспортний засіб - фрезу «WIRTGEN W-200» державний номер НОМЕР_1 .
Факт керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення ним ДТП підтверджується постановами Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2019 року (справа № 334/3297/19 та №334/3298/19), згідно яких відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
З метою визначення розміру матеріальної шкоди завданої діями відповідача, КП «ЕЛУАШ» 23.04.2019 року уклало з експертом ФОП ОСОБА_2 договір № 26 про проведення експертного дослідження, згідно якого, вартість послуг експерта склала 15072,00 грн.
На виконання вищезазначеного договору експертом 08.05.2019 року було складено висновок з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №08/05, згідно якого вартість спричиненого позивачу матеріального збитку склала 1781242,79 грн., яку позивач просив стягнути разом з понесеними судовими витратами у вигляді вартості експертизи та судового збору у розмірі 26718,64 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Турбіну Т.Ф. (а.с. 49).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 53) провадження у цій справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року (а.с. 71-72) позов КП «ЕЛУАШ» у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь КП «ЕЛУАШ» (ЄДРПОУ 03345018) матеріальну шкоду у розмірі 1781242,79 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ЕЛУАШ» судовий збір у розмірі 26718,64 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1  у своїй апеляційні скарзі (а.с. 81-84) просив рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір стягнутої матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача КП «ЕЛУАШ» з 1781242,79 грн. до 238665,32 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Маловічко С.В. (а.с. 124).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 10 серпня 2020 року (а.с. 135), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 136), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів ( в Запорізькому апеляційному суді працює фактичн6о 18 суддів замість 40 суддів за штатом).
Позивач КП «ЕЛУАШ» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1  у цій справі із додатком - актом від 06.04.2020 року приймання-передачі виконаних робіт між КП «ЕЛУАШ» та  ОСОБА_1  після ремонту фрези дорожньої WIRTGEN W-200 реєстр. номер НОМЕР_1 , за змістом якого: замовник не має претензій до виконавця щодо проведеного ремонту (а.с.142-147), та у відзиві не заперечував щодо зміни рішення суду першої інстанції у цій справі в частині зміни розміру нанесеної матеріальної шкоди з 1781242,79 грн. на 238665,32 грн.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та представника позивача КП «ЕЛУАШ» - адвоката Младенова О.П. (а.с.148), які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що сторони фактично примирилися, відповідач допущений до роботи, після ДТП фреза відремонтована, відповідач на ній знов працює та відшкодовує позивачеві відновлюваний ремонт останнього у погодженому сторонами розмірі 238665,32 грн., при цьому, позивач не вважає за доцільне відмовлятись від позову, а відповідач - від апеляційної скарги у цій справі, також сторони не бажають укладати будь-яку мирову угоду у цій справі, а просять саме змінити рішення суду в частині узгодженого сторонами розміру завданої майнової шкоди, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що позивач КП «ЕЛУАШ» рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку не оскаржував.
Відповідач ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку лише в частині розміру стягнутої з нього на користь позивача майнової шкоди.
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1  і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині розміру стягнутої з відповідача на користь позивача майнової шкоди.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц). 
В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: змінити рішення (п.2).
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, стягуючи з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 1781242,79 грн., керувався ст.ст. 76, 78, 79, 80, 141, 265, 275, 279 ЦПК України та виходив із такого.
З метою визначення розміру матеріальної шкоди завданої діями ОСОБА_1 , КП «ЕЛУАШ» 23.04.2019 року уклало з експертом ФОП ОСОБА_2 договір про проведення експертного дослідження від №26.
На виконання умов вищезазначеного договору, експертом було складено висновок з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №08/05 від 08.05.2019, яким визначено, що вартість матеріального збитку, спричиненого відповідачем в результаті пошкодження фрези дорожньої марки «Wirgen W-200» державний номер НОМЕР_1 . становить 1781242,79 грн.
Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоду завдано працівником, який був у нетверезому стані (п.4 ч.1 ст.134 КЗпП України).
Обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.04.2019 року, зокрема щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки встановлені вищезазначеними постановами суду про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили. Крім того, під час розгляду зазначених справ, ОСОБА_1 був особисто присутнім та вину у скоєному визнав повністю.
Згідно із ч. 3ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих позивачем доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд першої інстанції вважав встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача була спричинена матеріальна шкода КП «ЕЛУАШ» у розмірі 1781242,79 грн.
Згідно ст.141 ЦПК України суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 26718,64 грн.
Проте із такими висновками суду першої інстанції в частині рішення, яка є предметом апеляційного оскарження, погодитись можна лише частково з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, відповідає лише частково.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доказами, передбаченим ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду цієї справи в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , є надані:
- відповідачем ОСОБА_1 до його апеляційної скарги - висновок ОСОБА_3  на підтвердження розміру завданої майнової шкоди у сумі 238665,32 грн. (а.с. 86-121), який визнав в апеляційному суді у цій справі позивач КП «ЕЛУАШ» (відзив позивача на апеляційну скаргу (а.с.142-143, в якому позивач не заперечував щодо зміни рішення суду першої інстанції у цій справі в частині зміни розміру нанесеної матеріальної шкоди з 1781242,79 грн. на 238665,32 грн.; за змістом вимог ст. 364 ч. 4 ЦПК України: «Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності …фактів, які мають значення для вирішення справи…»;
- крім того, позивачем КП «ЕЛУАШ» до його відзиву на апеляційну скаргу відповідача у цій справі - акт приймання-передачі виконаних робіт між КП «ЕЛУАШ» та ОСОБА_1 після ремонту фрези дорожньої WIRTGEN W-200 реєстр. номер НОМЕР_1 , за змістом якого: замовник не має претензій до виконавця щодо проведеного ремонту (а.с.144).
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь КП «ЕЛУАШ» матеріальної (майнової) шкоди з 1781242,79 грн. до 238665,32 грн., судового збору з 264718,64 грн. до 3579,98 грн. (ст. 141 ч. ч. 1,13 ЦПК України - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивача у цій справі, із розрахунку 1,5 % для юридичної особи від суми задоволених вимог 238665,32 грн. ст. 2 п. 1.1 Закону України «Про судовий збір»).
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (ЄДРПОУ 03345018) матеріальної шкоди з 1781242,79 грн. до 238665,32 грн., судового збору з 264718,64 грн. до 3579,98 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.10.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.