Ухвала 
24 червня 2020 року
м. Київ
справа № 607/1332/17
провадження № 61-46799св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про зобов`язання виконати умови договору, здійснити зарахування зустрічних однорідних зобов`язань та визнання правовідносин припиненими, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», яка підписана представником Дмитрішиним Дмитром Миколайовичем, на постанову апеляційного суду Тернопільської області в складі суддів: Сташківа Б. І., Хома М. В., Костів О. З., від 19 вересня 2018 року,
       
В С Т А Н О В И В:
 
В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Банк «Київська Русь», ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про зобов`язання виконати умови договору, здійснити зарахування зустрічних однорідних зобов`язань та визнання правовідносин припиненими.
 
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 17 вересня 2014 року між ним (Позичальник), та ПАТ «Банк «Київська Русь» (Кредитор) був укладений кредитний договір № 104191-59-14-2 на відкриття відновлювальної кредитної лінії за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит на споживчі цілі у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 1 750 000,00 гривень із терміном повернення до 16 квітня 2015 року, а Позичальник зобов`язується погашати кредитну лінію, сплачувати проценти в розмірі 22,00 % річних за користування кредитною лінією та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах цього Договору.
 
Крім того, 17 вересня 2014 року між ним, та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір № 103919-59 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад», за умовами якого, Вкладник надає Банку, а Банк приймає від Вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного Вкладу в сумі 200 000,00 доларів США, термін повернення Вкладу - 17 квітня 2015 року. Майнові права за договором банківського вкладу були передані йому в заставу ПАТ «Банк «Київська Русь» відповідно до договору застави № 104191-59 від 17.09.2014 р. укладеного між ним та ПАТ «Банк «Київська Русь».
 
Також, 17 вересня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Київська Русь» був підписаний договір про внесення змін до договору банківського вкладу № 103919-59 «СУПЕР-вклад» у іноземній валюті від 17 вересня 2014 року, за умовами якого, зокрема пунктом 2.8.1 передбачено, що Вкладник доручає Банку, і відповідно Банк має право здійснювати договірне списання коштів з вкладного (депозитного) рахунку Вкладника №2630233663012 у випадку невиконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії №104191-59-14-2 від 17 вересня 2014 року, (зі всіма змінами та доповненнями до нього), а саме у випадку виникнення права Банку як Заставодержателя за Договором застави №104191-59 від 17 вересня 2014 року, на звернення стягнення на предмет застави (майнові права за цим Договором), тобто у випадках передбачених п.п.4.1.1., 4.1.2., 4.1.3. Договору застави, укладеного між сторонами. 16 квітня 2015 року закінчився строк користування кредитною лінією. Разом з тим, станом на 16 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором позивачем погашена не була.
 
Оскільки, у момент настання строку виконання основного зобов`язання воно не було виконане, він. вважає, що настала відкладальна умова визначена п. 5.4 Договору застави та 17 квітня 2015 року, а тому відбувся факт відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу № 103919-59 від 17 вересня 2014 року до ПАТ «Банк «Київська Русь». Станом на 17 квітня 2015 року курс долара США встановлений НБУ становив - 21,45 грн. за один долар США, відповідно розмір депозитного вкладу в сумі 2 000 000,00 доларів США в еквіваленті до гривні становив 4 290 000, 00 гривень. Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , станом на 22.06.2015 року заборгованість по кредитному договору становить 1 635 005,41 грн.
 
Позивач вважає, що оскільки сума вкладу була більшою від суми заборгованості за кредитним договором, то ним було відступлено ПАТ «Київська Русь» право вимоги на суму вкладу в розмірі суми заборгованості за кредитним договором. Також позивач вважає, що оскільки, 17 квітня 2015 року відбувся факт відступлення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» права вимоги за Договором банківського вкладу № 103919-59 від 17 вересня 2014 року в сумі заборгованості за кредитним договором, то Договір №104191-59-14-2 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.09.2014 р. припинив свою дію, а зобов`язання по даному договору вважаються виконаними ним в повному обсязі.
 
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк «Київська Русь» про зарахування зустрічних однорідних вимог та спрямування коштів, розміщених на депозитному рахунку на погашення заборгованості за кредитом. Разом з тим, Банк в односторонньому порядку не виконує умов договору застави, договору банківського вкладу, не перераховує кошти із депозитного рахунку на погашення заборгованості по кредитному договору, не визнає припиненими правовідносини за кредитним договором № 104191-59-14-2 та безпідставно вимагає погашення кредитної заборгованості. Оскільки, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено можливість після початку ліквідаційної процедури банку зарахування зустрічних однорідних вимог у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами, просить позов задовольнити в повному обсязі.
 
З урахуванням уточнень позивач просив суд зобов`язати ПАТ «Банк «Київська Русь» виконати обов`язки за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 104191-59-14-2 від 17 вересня 2014 року шляхом спрямування грошових коштів з депозитного рахунку                     ОСОБА_1 в ПАТ «Київська Русь», відкритого згідно договору банківського вкладу № 103919-59 від 17 вересня 2014 року в сумі кредитної заборгованості станом на 16 квітня 2015 року на рахунки з обліку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 104191-59-14-2 від 17 вересня 2014 року; зобов`язати ПАТ «Банк «Київська Русь» здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № 104191-59-14-2 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 вересня 2014 року та договором                 № 103919-59 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад»                від 17 вересня 2017 року; визнати припиненими правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 104191-59-14-2 від 17 вересня 2014 року. 
 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області            від 23 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня               2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задоволено частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області               від 23 травня 2018 року скасовано. 
Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
 Визнано припиненими правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 104191-59-14-2 від 17 вересня 2014 року, здійснивши зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором № 104191-59-14-2 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 вересня 2014 року та договором № 103919-59 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад» від 17 вересня 2014 року.
В решті позовних вимог відмовлено. 
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду,               ПАТ «Банк «Київська Русь», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.   
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про зобов`язання виконати умови договору, здійснити зарахування зустрічних однорідних зобов`язань та визнання правовідносин припиненими, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», яка підписана представником Дмитрішиним Дмитром Миколайовичем, на постанову апеляційного суду Тернопільської області від 19 вересня                   2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи в складі п`яти суддів.      
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                               С. П. Штелик
 
                                                                          А. А. Калараш 
 
                                                                          В. М. Сімоненко