КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 761/1771/13-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/7228/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Макаренко І.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Нежура В.А.,
судді                                                          Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,
секретар                                        Шебуєв Д.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Лановенко Л.О. Свою скаргу мотивував тим, що 27.07.2019 ним від родичів отримано поштовий конверт, в якому містились кілька вкладень та зокрема, постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2019, яка не відповідає нормам чинного законодавства та має бути скасована, оскільки, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. А тому ОСОБА_1 вважає, що строки для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання ПАТ «Універсал Банк» пропущено. Також просив поновити пропущений з поважних причин строк для звернення зі скаргою (а.с. 1-4).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2020 скаргу залишено без розгляду (а.с. 18-19).
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції розглянув скаргу з порушенням встановлених законом строків, без виклику сторін та без врахування їх думки та доводів (а.с. 22-26).
04.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує про те, що ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваної постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від родичів лише 27.07.2019, однак жодним чином не підтвердив вищезазначений факт. Крім того, зі скаргою на дії приватного виконавця звернувся до суду лише у 2019 році, та не вжив відповідних заходів для оскарження дій, рішень або бездіяльності приватного виконавця у зазначені ст. 449 ЦПК України процесуальні строки. Тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (а.с. 48-50).
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просив її задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником пропущено строк на звернення із поданою скаргою, та не зазначено поважних причин такого пропуску.
Але погодитися з такими висновками в повній мірі не можна з огляду на таке. 
Статтею 447 ЦПК України визначено право на звернення із скаргою до суду якщо сторони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У частині 1 статті 448 ЦПК України визначено строк для звернення зі скаргою, яку може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. В той же час, частиною 2 статті 448 ЦПК України закріплено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2019 ОСОБА_1 було подано скаргу на дії приватного виконавця, в якій не погоджувався з постановою про відкриття провадження від 11.07.2019 та просив поновити строк для подання цієї скарги. Як підставу на поновлення строку на оскарження постанови приватного виконавця вказував, що з 07.02.2019 він офіційно зареєстрований у АДРЕСА_1 не проживає та жодної кореспонденції за адресою АДРЕСА_2 від приватного виконавця не отримував. В м. Богуслав проживають родичі його дружини, якими було отримано поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 , які 27.07.2019 повідомили  його про надходження кореспонденції з виконавчої служби. В той же день ОСОБА_1 поїхав до м. Богуслав (а.с. 1-4).
Ці обставини приватним виконавцем Лановенко Л.О. з`ясовані не були, що призвело до направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за неправильною адресою. 
Відповідно до супровідного листа приватного виконавця, копію постанови про відкриття провадження було направлено ОСОБА_1 11.07.2019, але даних про дату отримання ОСОБА_1 , або іншими особами вказаної постанови матеріали справи не містять (а.с. 8).
Суд першої інстанції не звернув уваги на доводи скаржника щодо причин пропуску ним строку на подання скарги, та не перевірив вказані обставини, а тому прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного скаржником строку для подачі скарги та залишення скарги без розгляду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 було подано заяви про невідкладний розгляд скарги та про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (а.с. 11-12, 14-16), однак суд першої інстанції на ці заяви не відреагував. Подану скаргу було розглянуто лише 03.03.2020, без виклику учасників справи в судове засідання, та за відсутності їх належного повідомлення про час та дату розгляду поданої скарги. Підстав такого тривалого строку розгляду поданої скарги в матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального закону, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та не надано оцінки причин пропуску строку на звернення зі скаргою ОСОБА_1 , а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк» скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст складено 17 липня 2020 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       С.В. Лівінський