УХВАЛА

17 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/5630/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй- головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р.
у складі колегії суддів: О. В. Березкіна - головуючий, Е. В. Орєшкіна, О. В. Чус
та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р.
суддя: Г. В. Манько
за скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У. Ю.
у справі №904/5630/19 
за позовом приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод"
до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 176  892,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у справі №904/5630/19.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Скаржник оскаржує постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у справі №904/5630/19, якою відмовлено у задоволенні скарги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У. Ю.

У касаційній скарзі зазначається, що Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» забороняється вчиняти виконавчі дії щодо боржника (відповідача) протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, тоді як предметом стягнення у даній справі є грошові кошти, які за своєю правовою природою є вартістю нестачі вантажу. Тому скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про законність дій державного виконавця, оскільки останній мав повернути наказ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Приймаючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій встановили, що 08.04.2020р. державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61752144 на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2020р. у справі №904/5630/19 про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 176 892,63 грн. та 2 653,39 грн. витрат зі сплати судового збору. 

08 квітня 2020р. постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: регіональній філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 197 673,97 грн.

Відмовляючи в задоволенні скарги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" на дії та бездіяльність державного виконавця, суди попередніх інстанцій зазначають, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №61752144 від 08.04.2020р. та постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника, державним виконавцем не було порушено приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", на який посилається скаржник.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Відповідно до додатку 2 «Перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані» до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» станом на 20.10.2019 до Переліку включено АТ «Укрзалізниця» (код 40075815).

Апеляційний господарський суд зазначив, що в основу положення, визначеного пунктом 3 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур.

Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Тобто вказаною нормою Закону з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема грошові кошти.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 18.08.2020 у справі №911/5057/15.

Виходячи з вищенаведеного суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що державний виконавець у відповідності до норм законодавства відкрив виконавче провадження та прийняв постанову про арешт коштів боржника, і у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд вважає, що правильне застосування норми права у даному випадку є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою та зводиться до хибного тлумачення норм права, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у справі №904/5630/19 слід відмовити на підставі ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України. 

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання скаржника про передачу справи №904/5630/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке викладене в касаційній скарзі, залишається Верховним Судом без розгляду.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у справі №904/5630/19.

2. Касаційну скаргу АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. у справі №904/5630/19 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №904/5630/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                        О. О. Мамалуй

Судді                                        О. М. Баранець

                                        В. І. Студенець