УХВАЛА

10 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 0340/1254/18
адміністративне провадження № К/9901/21147/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1  на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №0340/1254/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
УСТАНОВИВ:
21.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020.
ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.06.2017 №367377-13 та від 27.04.2018 №0296983-1303-0305.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області №0296983-1303-0305 від 27.04.2018 в частині визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 у розмірі 2    411,49 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Ківерцівської міської ради від 15.07.2011 №8/33: 1 припинено підприємцю ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки площею 0,0310 га для обслуговування майстерні по ремонту побутової техніки в АДРЕСА_1 , та припинено договір оренди землі, укладений 08.11.2007 у зв`язку з реконструкцією двоповерхового цеху по ремонту побутової техніки з переобладнанням під житлові приміщення; 2) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0310 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, за рахунок забудованих земель міста не наданих у власність і користування.
На підставі рішення Ківерцівської міської ради від 30.05.2012 року позивачу видано державний акт серії ЯМ №278265, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 072180001007085.

04.09.2013 Ківерцівською міською радою прийнято рішення №114, яким присвоєно порядковий номер №1 квартирі, яка виникла в результаті реконструкції двоповерхового цеху по ремонту побуттехніки з переобладнанням під житлове приміщення, яке є власністю ОСОБА_1 згідно правовстановлюючих документів.
24.10.2013 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 .
08.07.2014 року реєстраційною службою Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого об`єктом нерухомого майна є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,5 кв.м.
19.06.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення №367377-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у розмірі 29 274,56 грн.
27.04.2018 Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0296983-1303-0305, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у розмірі 29 963,20 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог та прийняте Головним управлінням ДПС у Волинській області податкове повідомлення-рішення № 0296983-1303-0305 від 27.04.2018 в частині визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 у розмірі 2 411,49 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 , не погодившись з судовими рішеннями, звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №0340/1254/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №0340/1254/18 є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0296983-1303-0305 від 27.04.2018 в частині визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 у розмірі 2 411,49 грн.
У касаційній скарзі скаржник зазначив, що справа становить  виняткове значення для позивача щодо визначення об`єкту оподаткування.
Проте, позивачем не доведено в чому саме полягає виняткове значення для нього та не зазначено обставини, які виділяють її вимоги якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду подібних справ.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини 5    статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №0340/1254/18 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №0340/1254/18 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва 	
 	          В.П. Юрченко