СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р.                                                               Справа № 913/115/19  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя  Терещенко О.І. 
при секретарі Мальченко О.О.
за участю представників сторін:
прокурор - Ткаченко К.О.
позивача - не з`явився
1-го відповідача - не з`явився
2-го відповідача  - не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" (вх.№2167Л/1) на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2019 у справі № 913/115/19 (повний текст якого складено та підписано 03.06.2019 суддею А.Г. Ворожцовим у приміщенні зазначеного суду)
за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури, м. Старобільськ, Луганська область в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область
до 1. Лозно-Олександрівської селищної ради, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область
         2. ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс", с. Олексапіль, Білокуракинський район, Луганська область
про визнання недійсним договору оренди землі № 2 від 25.12.2016  та повернення земельної ділянки          
ВСТАНОВИЛА:

Керівник Старобільської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області до Лозно-Олександрівської селищної ради та ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс"    про:
- визнання недійсним договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою та ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс", зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411;
- зобов`язання ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" повернути Лозно-Олександрівській селищній раді земельну ділянку (кадастровий номер 4420955700:01:006:0027) площею 3,9943 га, вартістю 135553 грн 44 коп., що використовується на підставі договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою та ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411.
Рішенням господарського суду Луганської області від 22.05.2019 у справі № 913/115/19 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою (ідентифікаційний код 04335453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білокуракинський тваринницький комплекс" (ідентифікаційний код 39018497), зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411. Зобов`язано ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" (вул. Підгірна, буд. 1А, с. Олексапіль, Білокуракинський район, Луганська область, 9220, ідентифікаційний код 39018497) повернути Лозно-Олександрівській селищній раді (вул. Центральна, буд. 1, смт. Лозно-Олександрівка, Білокуракинський район, Луганська область, 92211, ідентифікаційний код 04335453) земельну ділянку (кадастровий номер 4420955700:01:006:0027) площею 3,9943 га, вартістю 135553 грн 44 коп. Стягнути з ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" (вул. Підгірна, буд. 1А, с. Олексапіль, Білокуракинський район, Луганська область, 9220, ідентифікаційний код 39018497) на користь Прокуратури Луганської області, 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 35211068000839 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, витрати зі сплати судового збору в сумі 3842,00 грн.
ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що, по-перше, прокурор не обґрунтував підстави представництва з заявленими позовними вимогами, по-друге, апелянт вважає, що укладання спірного договору проводилось в межах законодавства без проведення земельних торгів, що є необов`язковим. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 913/115/19, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів. Призначено справу до розгляду на 12.08.2019.
08.08.2019 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від представника ГУ Держгеокадастру у Луганській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.  Також, просив розглядати справу без його участі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 апеляційне провадження у справі № 913/115/19 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц, оскільки за результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц буде надано висновок щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, стосовно порядку реалізації органами прокуратури конституційної функції представництва інтересів держави у суді.
13.08.2020 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від керівника Старобільської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.  Також, просив розглядати справу без його участі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від  21.10.2019, зокрема, поновлено провадження у справі . Розгляд справи призначено на 13.11.2019.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 зупинено провадження у справі № 913/115/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 912/2385/18.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020, зокрема, 2.  поновлено провадження у справі . Розгляд справи призначено на 19.08.2020.
В судове засідання 19.08.2020 представники позивача та відповідачів не з`явились, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.
Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
По-перше, щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.
Згідно ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Частиною 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. 
З позовної заяви вбачається, що прокурор, в обґрунтування заявлених позовних вимог,  посилається на виявлені порушення чинного законодавства під час укладання договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, що належить до земель комунальної власності, а саме: в порушення ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" земель в оренду здійснювалась без обов`язкової процедури проведення земельних торгів, та без обов`язкового проведення нормативної грошової оцінки землі, що порушує ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", що підтверджено інформацією наданою Лозно-Олександрівською селищною радою. 
Прокурор також посилався на те, що уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах та наділеним законом правом на звернення до суду, є Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, однак Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області протягом тривалого часу будь-які заходи на усунення вищенаведених порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності не вжито
У зв`язку з необхідністю захисту інтересів держави прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.
У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 1-1/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Поняття "орган уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено, як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Згідно із ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. а ч. І ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контроль) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.
Згідно п.1 "Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Пунктом 1 "Положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області", затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 17.11.2016 за №308 (далі - Положення) передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
Відповідно до п. п. 30 п. 4 Положення передбачено повноваження Головного управління Держгеокадастру щодо здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Таким чином органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах та наділеним законом правом на звернення до суду, є Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.
Враховуючи те, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, не вживало будь-яких заходів для повернення земельної ділянки, а передача об`єкта комунальної власності в оренду, на думку прокурора, відбулася з порушенням вимог чинного законодавства, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020    справі №912/2385/18, а саме те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності у прокурора права на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, оскільки ГУ Держгеокадастру у Луганській області з листопада 2017 року знаючи, що спірний договір оренди земельної ділянки укладено з порушенням ст. 124 ЗК України та маючи повноваження для захисту свого порушеного права не звернулось до суду з відповідним позовом в розумні строки.

Щодо суті позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відносини, пов`язані з передачею в оренду землі регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Однак у вичерпному переліку, визначеному ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України, не передбачено випадків надання в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва юридичним особам без проведення земельних торгів.
Водночас, як вбачається з документів, наданих прокурором, та неспростовних сторонами, вони в порушення вимог ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України без проведення земельних торгів уклали спірний договір оренди. 
Факт непроведення торгів підтверджується інформацією, наданою Лозно-Олександрівською селищною радою у вигляді листа №15 від 10.01.2019, в якому зазначено, що земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди на вищевказану земельну ділянку Лозно-Олександрівською селищною радою відповідно до вимог Земельного кодексу України не проводились.
Тобто, вищенаведеним спростовуються доводи відповідача щодо відсутності підстав для проведення земельних торгів, тому колегія суддів відхиляє ці доводи з огляду на їх безпідставність.

Щодо доводів прокурора відносно обов`язковій нормативно грошової оцінки земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов`язковим.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" - де платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.
Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України в редакції чинній станом на 25.12.2016 року) і частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.
Колегією суддів встановлено, що нормативна грошова оцінка землі не проводилась та у встановленому порядку не затверджувалась, що підтверджується інформацією Лозно-Олександрівської селищної ради від 10.01.2019 № 15.

Таким чином, сторонами під час укладання договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, що належить до комунальної власності, не дотримано вимог чинного законодавства, а саме: ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", ст. ст. 15, 21 Закону України "Про оренду землі", а саме: без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов`язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, враховуючи, що земельну ділянку передано з порушенням вимог ст. ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України, тобто незаконно без проведення земельних торгів та рішення органу місцевого самоврядування. 

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог:
- про визнання недійсним договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою та ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс", зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411;
- зобов`язання ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" повернути Лозно-Олександрівській селищній раді земельну ділянку (кадастровий номер 4420955700:01:006:0027) площею 3,9943 га, вартістю 135553 грн 44 коп., що використовується на підставі договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білокуракинський тваринницький комплекс" та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411.

Вимога прокурора щодо зобов`язання ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" повернути Лозно-Олександрівській селищній раді земельну ділянку (кадастровий номер 4420955700:01:006:0027) площею 3,9943 га, вартістю 135553 грн 44 коп., що використовується на підставі договору оренди землі № 2 від 25.12.2016, укладеного між Лозно-Олександрівською селищною радою та ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2017 за №18557411, є похідною від первісної вимоги, тому, з урахуванням положень ч.ч.1-2 ст.216 ЦК України, є також обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Стосовно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони є тотожними доводам, які покладені відповідачем в основу відзиву на позовну заяву. Вказані доводи були проаналізовані як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції та їм надана відповідна правова оцінки, а мотиви їх відхилення зазначені вище.          
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Білокуракинський тваринницький комплекс" на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2019 у справі № 913/115/19  залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2019 у справі № 913/115/19  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 25.08.2020.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко