ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/5738/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)
суддів: Вечірка І.О., Верхогляд Т.А., 
секретар судового засідання: Вітко Г.С., 
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.03.2020 (повний текст складено 20.03.2020, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/5738/19
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область 
про стягнення  789 428,28 грн  
                                                  ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 03.12.2019 звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", в якому просив суд стягнути з Відповідача на свою користь плату за користування вагонами в сумі 728866,92 грн, збір за зберігання вантажу в сумі 60561,36 грн та витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви в сумі 11841,42 грн. 
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на адресу відповідача в травні 2019 року по повним перевізним документам надходили порожні вагони, які були затримані на станціях підходу у зв`язку з тим, що одержувачем не забиралися на свою під`їзну колію попередні вагони, про що залізницею складені акти форми ГУ-23а та видані накази про затримку.  
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 року у справі №904/5738/19 позов  Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"  задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область,  м.Кривий Ріг, код ЄДРПОУ 00191023) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ 40081237) плату за користування вагонами в сумі 728866,92 (сімсот двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят шість грн 92 коп.) грн, збір за зберігання вантажу в сумі 60561,36 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят одна грн 36 коп.) грн та витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви в сумі 11841,42 (одинадцять тисяч вісімсот сорок одна грн 42 коп.) грн. 
Місцевий суд дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів у заявленому розмірі, оскільки в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів відбулась з вини ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".
2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із рішеннями місцевого господарського суду,  Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі №904/5738/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Українська Залізниця" відмовити в повному обсязі. 
          В обґрунтування доводів апеляційної скарги  скаржник зазначає наступне: 
- позивачем не доведено факту зайнятості всіх колій на станції Терни;
          - судом першої інстанції  було проігноровано той факт, що відповідач  був готовий прийняти на свої під`їзні колії  спірні вагони, затримані згідно наказів № № 1320, 1359, 3904, 3407, а позивач не довів належним чином вину відповідача у затримці вагонів, тому відсутні підстави  для нарахування плати за користування вагонами, передбачені ст. 119 Статуту, та збору за зберігання вантажу  передбаченого ст. 46 Статуту;
- позивачем не зазначено жодних причин відправлення  пізніше затриманих потягів за наказами № № 1343, 1366, раніше потягів, затриманих за наказами № № 1320, 1359. Враховуючи наявну можливість прийняти спірні вагони, скаржник вважає, що позивач мав закінчити дію наказів № 1320 починаючи з 21:00 19.06.2019,  №1359 починаючи 04:20 24.06.2019,  № 3497 починаючи з 01:20 21.05.2019, № 3904 починаючи з 14:20 20.06.2019,  внаслідок чого розрахована скаржником плата за користування вагонами відповідно до наказів  № № 1320, 1359,3497, 3904, становить  285 532, 20 грн, а  збір за зберігання вантажу  складає 24 084, 84 грн, тобто менше ніж нараховано позивачем;
-  з системного аналізу дій диспетчера, про які вказано у позовній заяві, можливо зробити висновок, що затримка вагонів  здійснюється з метою нарахування відповідачу завищеного розміру плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу;
3.Узагальнені доводи інших учасників справи.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, погоджуючись з висновками суду першої інстанції. 
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.03.2020 (повний текст складено 20.03.2020, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/5738/19.
Вказаною ухвалою  повідомлено, що через запровадження постановою Кабінету Міністрів України  від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, учасники справи про дату та час судового засідання будуть повідомленні додатково.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2020 року розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 16.06.2020 року.
16.06.2020 року розгляд апеляційної  скарги відкладено у судове засідання на 14.07.2020 року.
14.07.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Представники сторін у судове засідання не з`явилися проте надали клопотання про відкладення розгляду справа з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19.
Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотань представників  сторін про відкладення розгляду справи, оскільки    явка учасників справи у судове засідання була визнана необов`язковою, а заявниками у клопотанні не зазначено причини, які безпосередньо перешкоджають взяти участь у судовому засіданні, тоді як саме по собі оголошення карантину не зупиняє   роботи судів. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/5783/19 слід залишити без змін з огляду на наступне.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
Взаємовідносини залізниці щодо подачі та забирання вагонів між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" регулюються Договором №ПР/М-17-2/14-744/ НЮдч "Про експлуатацію  залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 14.12.2017.
Відповідно до п.6 Договору №ПР/М-17-2/14-744/ НЮдч від 14.12.2017 року вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПРАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колій. 
Так, на підставі укладеного Договору, за залізничними накладними №№ 46668711, 49986524, 46658308, 46658480, 46661856, 46662128, 46661864, 46662185, 4661872, 46661880, 46662177, 46662169, 46662144, 46662110, 46628376, 46666723, 46668877, 46644373, 46644498, 46644357, 4662747747187026, 47187117, 47186929, 47186994, 47187133, 47187000, 47187232, 47186945, 47187059, 47187224, 47187075, 47187265, 47187208, 47187307, 47187158, 47187141, 47187240, 47187125, 47187299, 47187216, 47187034, 47187018, 47188081, 47187281, 47186952, 47187067, 47187042, 47221114, 47226063, ,47245097, 47244173, 47246541, 47246582, 47246608, 47246616, 47246624, 47269253, 47269261, 47269279, 47269246, 47269295, 47269188, 47269170 (арк.с. 98-172 Т.1) залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПАТ "Північний ГЗК" порожні власні вагони.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. III Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів №3497 від 30.05.19, №1320 від 13.06.19, № 3904 від 17.06.19, № 1359 від 23.06.19 через зайнятість колій станції призначення Терни у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ "Північний ГЗК" на свою під`їзну колію (арк.с. 45, 50, 55, 61 Т.1).
По факту затримки вагонів, станціями затримки Нижньодніпровськ-Вузол, Верхівцеве, Рядова складено Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №244 від 13.06.2019, №245 від 26.06.2019, №247 від 23.06.2019, №247 від 27.06.2019, №32 від 17.06.2019, №34 від 21.06.2019, №41 від 30.05.2019 (арк.с. 45, 48, 50, 52, 53, 57, 58, 63 Т.1), а також складені Акти загальної форми ГУ-23 №400 від 13.06.2019, №404 від 23.06.2019, №№4808, 4809 від 17.06.2019, №№4824, 4825 від 21.06.2019, №1532 від 30.05.2019, №1537т від 01.06.2019 (арк.с. 49, 54, 59, 60, 64, 65 Т.1). 
Про затримку вагонів залізницею надіслано повідомлення про затримку вагонів №485, №515, №500, №448 (арк.с. 46, 51, 56, 62 Т.1).
Затримка вагонів пов`язується із фактами накопичення вагонів на станції призначення Терни з вини Відповідача, що підтверджується актами ф.ГУ-23:
№№1566, 1567, 1568, 1570, 1574, 1575, 1579, 1580, 1581. за період часу з 30.05.2019 16год30хв. по 01.06.2019 02год00хв; 
№№1691, 1693, 1694, 1700, 1701, 1702, 1705, 1706, 1710, 1712, 1716, 1717, 1720, 1721, 1722, 1723, 1726, 1727, 1728, 1729, 1735, 1739, 1743, 1746, 1747, 1749, 1758, 1759, 1760, 1777, 1778, 1779, 1780, 1781, 1782, 1784, 1785, 1786, 1787, 1788, 1789, 1794, 1798, 1799, 1801, 1802, 1803, 1804, 1807, 1808, 1810, 1814, 1817, 1818, 1824, 1825, 1842 за період часу з  14.06.2019 02год20хв. по 28.06.2019 00год10хв;
№№1786, 1787, 1788, 1789, 1794, 1798, 1799, 1801, 1802, 1803, 1804, 1807, 1808, 1810, 1814, 1817, 1818, 1819, 1824, 1825 , 1828, 1829, 1830, 1831, 1832, 1842, 1843 за період часу з  20.06.2019 08год30хв. по 28.06.2019 00год10хв.
Зазначені акти загальної форми складені на станції Терни за весь час затримки вагонів на станції підходу Нижньодніпровськ-Вузол до станції призначення по наказу №3497 про затримку з 20год.18хв. 30.05.2019 по 01.06.2019 05год.25 хв.,  на станції підходу Рядова до станції призначення по наказу №1320 про затримку з 22год.49хв. 13.06.2019 по 26.06.2019 00год. 10хв.,  на станції підходу Верхівцеве до станції призначення по наказу №3904 про затримку з 17год.20хв. 17.06.2019 по 21.06.2019 15год.35 хв.; на станції підходу Верхівцеве до станції призначення по наказу №1359 про затримку з 02год.35хв. 23.06.2019 по 27.06.2019 01год.00 хв.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№ 29069854, 28069851, 29069855, 29069119, 30069857, 28069123, 01079862, 27069848, 28069847, 27069849, 01079859 на суму 728866,92 грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 23079047, 23079045, 23079059, 23079052 на суму 60561,36 грн (арк.с. 67-97 Т.1). Відомості плати за користування вагонами підтверджено підписом працівника станції, як передбачає графа "Підпис працівника станції" форми ГУ-46 згідно Додатку № 1 до п.3 Правил.
Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 ПрАТ "Північний ГЗК" було підписано із запереченнями: 1). Накази №№3904, 3497 видані в порушення п.9 Правил користування вагонами: станції, Верхівцеве, Нижньодніпровськ-Вузол не є станціями підходу для ПрАТ "Північний ГЗК". 2). На момент видачі наказів по станції Терни були вільні колії". 3) З актами №247, 244 не згодні, оскільки зі ст.Рядова було відправлено раніше поїзда, які затримано пізніше спірних вагонів".
6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.
Стаття 908 ЦК України, яка кореспондується із ст. 307 ГК України встановлює, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Стаття 46 Статуту залізниць України встановлює, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни  вивезення  і  порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.
Згідно зі  статтею 119 Статуту  за  користування вагонами   і   контейнерами  залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами  - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини  залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.
Збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до п.2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1).
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005р. № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.
Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Факт затримки вагонів на станції в очікуванні під вантажні операції з вини ПрАТ "Північний ГЗК" підтверджується актами загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника, доданими Позивачем до матеріалів справи, які підписано представниками ПрАТ "Північний ГЗК"  без заперечень.
Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.
Відомості  плати  за  користування вагонами, контейнерами складаються на вагони,  контейнери,  що подаються під навантаження та вивантаження,  є документами обліку часу  перебування  вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування  вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися  працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди  пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних,   зазначених  у відомості, представник  вантажовласника  зобов`язаний  підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати  за користування  вагонами  (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для  залізниці і  один  для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові  до   моменту   їх   фактичного  прийняття  від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (пункт 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку  часу  користування підлягають  усі вагони і контейнери,  подані під вантажні операції на  місцях  загального  користування, а  на  місцях  незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони,  а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям,  портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні  подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать  від   вантажовласника, є  такими,  що  перебувають  у користуванні  вантажовласника (пункт 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і  вантажовласника.  В  акті вказується  час  (у  годинах  та  хвилинах)  початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на  підходах до станції призначення залізниця видає наказ (пункт 9 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють,  на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані,  вказані  в  цьому  акті,  передаються  станцією  у "Повідомленні   про   затримку    вагонів"    (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та  на  станцію призначення. Акт про  затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення  інформує  вантажовласника  про  затримку вагонів  з  його вини, передаючи йому  копію  Повідомлення  про затримку  вагонів  не  пізніше  двох  годин  після  його отримання (телефонограмою,  телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом,  установленим начальником станції за погодженням  з  вантажовласником) (пункт 10 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
Загальний  час,  за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час  до  30  хвилин  не  враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для   нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах  до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів  (пункт 12 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).
З наведених норм права вбачається, що залізниця має право нарахувати плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за період затримки вагонів з вини вантажовласника.
Так, при нарахуванні спірних платежів за позовом позивач посилався на затримку вагонів на станціях підходу Рядова, Верхівцеве, Нижньодніпровськ-Вузол,  факт чого був нею задокументований належним чином у вигляді наказів, повідомлення про затримку вагонів, Актами форми ГУ-23 та Актами загальної форми. Затримка вагонів пов`язується залізницею із зайнятістю колій на станції призначення Терни, про що також надані належні та допустимі докази у вигляді Актів загальної форми.
          Враховуючи, що  матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів на станціях підходу Рядова, Верхівцеве, Нижньодніпровськ-Вузол з вини відповідача, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивачем правомірно та обґрунтовано нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів на загальну суму 789428,28 грн.
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2     ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
За п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).
Приписами п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 №507, передбачено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції). Окрім того, відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Визначення можливості або неможливості доставити на станію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.  
Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т. ч. поїздів відповідача, його контрагентів.
Наявність тимчасово вільних колій на станції – це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору.
Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що вбачається зі складених актів загальної форми ф. ГУ-23, підписаних сторонами.
Між тим, навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні. 
Вищевикладене спростовує доводи скаржника про те, що позивач мав можливість  закінчити дію наказів.
Скаржником не спростовано доводів позивача та не надано доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для звільнення від нарахування плати за користування вагонами з огляду на положення статті 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Письмові заперечення представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати за користування вагонами, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами, викладених в цих запереченнях обставин.
Також не приймаються до уваги твердження скаржника про те, що з системного аналізу дій диспетчера можливо зробити висновок, що затримка вагонів здійснюється з метою нарахування відповідачу завищеного розміру плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Як вбачається з Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці (п.12) та п.11 Порядку оформлення затриманих поїздів, що складаються з завантажених вагонів, порожніх власних (орендованих) вагонів і вагонів власності державних вагонних компаній з ознакою "УТЛЦ" на підходах до станції призначення на Криворізькій дирекції залізничних перевезень при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станції затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.
Водночас, п. 12 вищезгаданої Інструкції не містить імперативної норми, яка б зобов`язувала позивача відправляти затримані на підходах вагони першочергово.
Обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачений.
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці. Черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (п.16.4. Правил технічної експлуатації залізниць України).
Крім того, поїзний диспетчер при наявності вільних колій станції призначення надає пріоритет у перевезенні вантажів, які йдуть за графіком руху, з метою уникнення відповідальності залізниці від штрафу за прострочення в доставці вантажу. При цьому, заявка відповідача доставити на його адресу в першу чергу затримані за спірними наказами вагони з підтвердженням готовності їх прийняття на під`їзну колію в матеріалах справи останнім не надана.
Також скаржник посилається на те, що з його вини не були забрані лише вагони, розміщені на 13 колії., однак доказів , які б слугували підставою для незабирання вагонів з 13-ї колії відповідачем не надано.
Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.
8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.
Право скаржника не порушено.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі № 904/5738/19 ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, оскаржуваного судового рішення – без змін. 
10. Судові витрати.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"  – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у справі №904/5738/19 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня  складання повного судового рішення.
Повний текст складено 14.07.2020 року.
Головуючий суддя                                                            Л.М. Білецька

Судді                                                                                          І.О. Вечірко 

                                                                                          Т.А. Верхогляд