Постанова
Іменем України
 
13 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 643/14853/16
провадження № 61-2305св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , відповідачі: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на постанову Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., 
Сащенко І. С.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
(далі - Закон України № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі»), Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить трикімнатна квартира 
АДРЕСА_1 .
26 лютого 2016 року відбулось залиття вказаної квартири з системи центрального опалення, що проходить по горищу будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого квартира позивача була залита великою кількістю води, що завдало шкоди приміщенням квартири та майну, яке там знаходилось. Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що внаслідок залиття квартири вона зазнала моральних страждань.
Аварійною службою КП «Харківські теплові мережи» аварія була усунена, проведено заміну частини трубопроводу центрального опалення на горищі. Згідно з актом обстеження від 15 березня 2016 року № 20 складеного комісією дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс» залиття квартири сталось внаслідок прориву трубопроводу центрального опалення на горищі. Даний акт про залиття був підписаний всіма членами комісії, що були присутні та які брали участь у встановленні факту залиття квартири.
Посилаючись на те, що в результаті залиття квартири та виконаних ремонтних робіт позивачу була спричинена шкода, ОСОБА_1 просила суд стягнути з КП «Харківські теплові мережі», КП «Жилкомсервіс» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 40 000 грн, а також моральну шкоду - 5 000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 17 травня 
2017 року (у складі судді Майстренка О. М.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 40 000 грн, моральну шкоду - 2 000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що КП «Жилкомсервіс» 
є утримувачем будинку, в якому знаходиться квартира позивача, 
та його зобов`язано утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством. Саме неналежне виконання КП «Жилкомсервіс» перелічених вище обов`язків стало причиною залиття квартири позивача.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2020 року рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 травня 
2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 
40 000 грн, моральну шкоду - 2 000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс» як управителем будинків з КП «Харківські теплові мережі» як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено саме на КП «Харківські теплові мережі». Тому шкоду, спричинену залиттям квартири, слід стягнути саме з КП «Харківські теплові мережі».
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі КП «Харківські теплові мережі» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що договором від 13 лютого 2012 року 
№ 15/1 передбачено обов`язок КП «Харківські теплові мережі» надавати послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання і виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах. Отже виконавець виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину - здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання і виконує роботи з усунення аварійних ушкоджень. Проведення поточних і капітальних ремонтів на КП «Харківські теплові мережі» ані нормативним актом, ані договором 
з КП «Жилкомсервіс» не покладено. Забезпечення проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до положень чинного законодавства України покладено на балансоутримувача та управителя житлового будинку, яким є КП «Жилкомсервіс».
Доводи особи, яка подала клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду 
У квітні 2020 року КП «Харківські теплові мережі» подало до суду касаційної інстанції клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, оскільки така передача необхідна для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Клопотання мотивоване тим, що постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 29 січня 2019 року залишено без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 05 листопада 2018 року у справі № 922/1153/16, якою з КП «Жилкомсервіс» стягнуто збитки, спричинені залиттям приміщення у житловому будинку, 
де КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем та управителем.
Вказувало, що в зв`язку з наведеним, можливий розгляд питання про відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 2013 року. Вказана квартира ізольована, загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 42,9 кв. м. Позивач зареєстрована та мешкає у належній їй на праві власності квартирі.
Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс».
Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, КП «Харківські теплові мережі».
13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (виконавець) було укладено договір, відповідно до 
пункту 1.1 якого управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.
Пунктами 2.3.2 та 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.
26 лютого 2016 року сталося залиття квартири 
АДРЕСА_1 , що підтверджується актом № 20, складеним 15 березня 2016 року комісією дільниці № 30 
КП «Жилкомсервіс».
Відповідно до вказаного акта обстеження від 15 березня 2016 року 
в результаті аварійної ситуації 26 лютого 2016 року зі системи центрального опалення, що проходить на горищі будинку АДРЕСА_2 , були залиті квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 .
Квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачу, розташована на третьому поверсі третього під`їзду. В результаті витіку теплоносія із системи центрального опалення, що проходить на горищі будинку, відбулось залиття вказаної квартири. В кімнаті площею 12 кв. м була залиті стеля, стіни та підлога, в кімнаті площею 15 кв. м - залиті стеля, стіни та підлога.
Аварійною службою КП «Харківські теплові мережі» аварія була усунена, проведено заміну частини трубопроводу центрального опалення на горищі.
З приводу залиття квартири ОСОБА_1 зверталась до Московського відділу поліції міста Харкова Головного управління національної поліції в Харківській області (далі - Московський ВП міста Харкова ГУНП в Харківській області) із відповідною заявою.
Листом від 14 березня 2016 року Московського ВП міста Харкова ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 було повідомлено, що її заява щодо затоплення квартири була зареєстрована в Житлово-експлуатаційній організації-7104 (далі - ЖЕО-7104) від 26 лютого 2016 року та була розглянута.
Відповідно до листа Департаменту житлового господарства від 31 березня 2016 року, залиття квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 трапилось 26 лютого 2016 року в результаті аварійної ситуації на трубопроводі центрального опалення, що проходить на горищному приміщенні, КП «Харківській теплові мережи» роботи щодо усунення аварійної ситуації виконані. Система центрального опалення знаходиться в робочому стані, протікань не має.
Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку внаслідок залиття водою з системи централізованого опалення зазначеної квартири становить 30 693 грн, з урахуванням адміністративних затрат, договірної ціни, податків, зборів та обов`язкових платежів, встановлених діючим законодавством, матеріальна шкода становить 40 000 грн.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд при вирішенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, та застосовані норми права
Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначені у статті 403 ЦПК України.
Заявник просив передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, оскільки передача необхідна для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у Касаційного господарського суду.
Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.
При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.
Європейський суд з прав людини дотримання принципу правової визначеності пов`язує з забезпеченням єдності судової практики. Однак він не наполягає на її незмінності, оскільки неспроможність забезпечити динамічний та еволюційний підхід у тлумаченні може призвести до ризику створення перепон при проведенні реформ або запровадженні покращень.
З урахуванням вказаних висновків та обставин, встановлених судом у справі, яка переглядається, підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегією суддів не встановлено, отже, клопотання КП «Харківські теплові мережі» задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 
2016 року № 1186 № «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «Харківські теплові мережі» - як виконавця послуг з їх утримання.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.
Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Згідно з пунктами 5, 6 частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передане на його баланс.
Підпунктом 8 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.
Сторонами не заперечувалось, що актом огляду жилого будинку 
від 27 жовтня 2014 року встановлено, що залиття квартири позивача мало місце в результаті прориву системи централізованого опалення, тобто з системи теплопостачання, на горищі будинку.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. 
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок протиправної бездіяльності КП «Харківські теплові мережі», що полягала у незабезпеченні належного стану внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання у будинку, технічне обслуговування яких було покладено на КП «Харківські теплові мережі».
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, та врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови укладеного між відповідачами договору, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що саме з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь позивача сума завданої майнової та моральної шкоди.
Зазначений висновок узгоджується із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 640/20533/16-ц (провадження № 61-27366св18) та від 28 травня 2020 року у справі 
№ 640/419/17 (провадження № 61-32844св18) щодо застосування вказаних норм права. 
Доводи касаційної скарги КП «Харківські теплові мережі» про те, що чинним законодавством України та будь-якими іншими актами чи договорами на нього не покладено обов`язків, невиконання яких мало наслідком залиття кватири позивача, є безпідставними. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Постанова суду апеляційної інстанцій є достатньо мотивованою та такою, що відповідає нормам закону.
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 403, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, відмовити.
Касаційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною 
і оскарженню не підлягає.
Судді: | І. М. Фаловська А. І. Грушицький І. В. Литвиненко