Ухвала
 
23 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 303/4537/16-ц
провадження № 61-13281 ск20 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бисаги Т. Ю., Куштана Б. П., Фазикош Г. В., від 13 серпня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі -               ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» посилаючись на те, що 06 березня 2017 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено у повному обсязі. 28 листопада 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно до яких ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту від 03 серпня 2007 року, та іпотечними договорами, в тому числі право іпотеки за іпотечним договором від 03 серпня 2007 року, які були укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , тому заявник просив замінити на нього стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк».
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у складі судді Монич В. О. від 03 березня 2020 року у задоволенні заяви                          ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області                    від 03 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі.
До Верховного Суду 02 вересня 2020 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 серпня              2020 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не було повно та всебічно досліджено усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Судом встановлено, що 28 листопада 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договори про відступлення прав вимоги, відповідно до умов яких до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного та іпотечного договору від 03 серпня 2007 року, які були укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 . 
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. 
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд апеляційної інстанції, встановивши, що до заявника перейшло право вимоги, що виникло з кредитного та іпотечного договору від 03 серпня 2007 року, які були укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та  ОСОБА_1 , вірно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі.
За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви    ТОВ «Вердикт Капітал», замінивши стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо боржника  ОСОБА_1 , оскількизвернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18), від 15 травня 2019 року у справі                           № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18) .
Доводи касаційної скарги про те, що ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення у справі є незаконним та ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни стягувача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Доводам касаційної скарги про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки просив замінити сторону у справі № 303/4537/16-ц, а не стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі, була надана оцінка судом апеляційної інстанції, який вірно виходив із того, що заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Додані до скарги матеріали повернути заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                      О. В. Білоконь
                                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                                Н. Ю. Сакара