Справа № 344/6126/20 
Провадження № 33/4808/415/20 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі захисника Борсука Д.Я.,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір, 

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311605 від 07 травня 2020 року ОСОБА_1  07 травня 2020 року о 19-32 год. в с. Підпечери, вул. Підпечерська, 8, Тисменицького району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «Нummer H3», номерний знак  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушивп. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає рішення прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права. Пояснює, що 07 травня 2020 року о 19 год. 30 хв. його автомобіль був припаркований за адресою: с. Підпечери, вул. Підпечерська, 8. В цей час під`їхали працівники поліції та попросили надати документи, щоб встановити його особу. Потім повідомили, що від нього чути запах алкоголю, на що він відповів, що не вживав спиртні напої та не здійснював керування транспортним засобом. На вимогу поліцейських він погодився пройти огляд за допомогою алкотестеру, однак жодного результату він не показав, а їхати до медичного закладу йому не пропонували, хоч в матеріалах справи є відповідне направлення. Далі поліцейські сказали, що у зв`язку з тим, що прилад нічого не показав, на його буде складено протокол за відмову від проходження огляду, що він заперечив. Посилається на те, що оскільки він висловив незгоду щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був доставити його до медичного закладу, і докази того, що він відмовився їхати до медичного закладу в матеріалах справи відсутні. Вказує, що на час складення протоколу жодних доказів того, що він керував транспортним засобом у вказаний у протоколі час здобуто не було, жоден із свідків цього не підтвердив, а таке твердження поліцейського у протоколі не підтверджено іншими об`єктивним доказами, зокрема відеоматеріалами. Зауважує, що із матеріалів відеозйомки вбачається, що його автомобіль стоїть припаркований, двигун вимкнений. Зазначає, що з огляду на зміст ст. 265-2 КУпАП відсутність в матеріалах справи протоколу про тимчасове затримання транспортного засобу або пояснень особи, яка його доставляла, відомості про відсторонення водія від керування, викликають додаткові сумніви щодо порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху. Стверджує, що поліцейський зупинив його без законних підстав, тому подальші дії щодо складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП також є незаконні. Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги і тим, що КУпАП до 01 липня 2020 року передбачав відповідальність за діяння, яке ставиться йому у вину згідно з протоколом.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. 
В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Борсук Д.Я., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просив розглядати справу у відсутність  ОСОБА_1 , якому відомо про розгляд апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Борсук Д.Я. заявив клопотання про виклик поліцейських. В задоволенні клопотання відмовлено, оскільки письмові докази та відеозаписи в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не наведено.

Захисник Борсук Д.Я. просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати постанову судді, провадження справу про адміністративне правопорушення закрити.

Заслухавши доводи захисника Борсука Д.Я., перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядку).
Перевіривши доводи апеляційної скарги доходжу висновку про те, що суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року серії ДПР18 № 311605 (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у КНП «ПНЦ ІФ ОР» від 07 травня 2020 року (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07 травня 2020 року (а.с. 4), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділом поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 5), іншими доказами.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року серії ДПР18 № 311605 (а.с. 1)  ОСОБА_1 07 травня 2020 року о 19 год. 32 хв. в Тисменицькому р-ні, с. Підпечери, вул. Підпечерська, 8, керував автомобілем марки «Нummer H3», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Самборським Д.Р., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , містить їх дані.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів, при свідках ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у КНП «ПНЦ ІФ ОР» від 07 травня 2020 року (а.с. 3) огляд ОСОБА_1 , який мав ознаку алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів, в закладі охорони здоров`я не проводився.
З письмових пояснень свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07 травня 2020 року (а.с. 5,6) вбачається, що 07 травня 2020 року о 19 год. 32 хв. в с. Підпечари, вул. Підпечарська, 8, вони стали свідками того, що водій ОСОБА_1 автомобіля «Нummer H3», номерний знак НОМЕР_1 , перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів, та на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Доводів про зацікавленість чи упередженість свідків, зазначених у протоколі, письмові пояснення яких є в матеріалах справи, апелянтом не наведено.
Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 5), на якому відображено безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, а саме: як поліцейський підходить до автомобіля, представляється особі, яка знаходиться на сидінні водія, пояснює, що надійшло орієнтування, що водій даного транспортного засобу знаходиться в стані алкогольного сп`яніння; процес перевірки документів; як водій в присутності свідків, погодившись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, фактично ухиляється від його проходження, тривалий час порушуючи порядок такого огляду - не продуває визначену тривалість часу в мундштук рівномірно без зупинок достатній об`єм повітря до звукового сигналу прибору; як водій відмовляється від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, відповідає, що не хоче нікуди їхати; процес складення документів; ознайомлення з протоколом; отримання документів, зокрема тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, копії протоколу.
Погоджуюся з висновком судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відомості, які вбачаються з відеозаписів, зафіксовані обставини, поведінка поліцейських та водія, інших осіб, їх спілкування, вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розцінюю пояснення сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, як спосіб захисту.
Під час апеляційного розгляду не встановлено відомостей про те, що на місці оформлення документів ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, вказував на іншу конкретну особу.
Більш того, сторона захисту заперечуючи керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в той же час в апеляційній скарзі вказує, що його поліцейськими зупинено без законних підстав.
Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.
Як слідує з доказів, які є в матеріалах справи, у присутності двох свідків ОСОБА_1 , висловивши намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, порушуючи правила проходження огляду на спеціальному технічному приладі, ухилявся від такого огляду, що правильно було розцінено як працівниками поліції, так і суддею суду першої інстанції, як відмова від проходження огляду. 
Також, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 пропонували їхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, однак він відмовився.
Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він у присутності двох свідків на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобіля, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, як і її подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт, стверджуючи про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Перевіривши сукупність доказів по справі, доходжу висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, - ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки саме такого правопорушення.
Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не є слушними посилання апелянта на те, КУпАП до 01 липня 2020 року передбачав відповідальність за діяння, яке ставиться йому у вину згідно з протоколом, оскільки Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1, а, відповідно, стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
За таких обставин, постанову судді необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло