КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Справа №  33/824/1526/2020 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
22 червня 2020 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника - адвоката Миненка С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Миненка С.І. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2020  року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2020  року, 
ОСОБА_1 , який народився                   ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:                  АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот)  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.
             Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.
Як встановлено постановою судді, 31.12.2019 року приблизно о 10 год. 55 хв. біля буд. № 137 по вул. Горлівська в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, котрі не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Миненко С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2020 та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1         ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною з порушенням матеріального та процесуального права.
Зокрема, як зазначає апелянт, з самого початку проведення перевірки щодо ОСОБА_1 працівники поліції діяли в порушення чинного законодавства, провокуючи останнього до вчинення незаконних дій щодо поліцейських та штучно створювали відповідну обстановку.
Щодо аргументів суду, викладених у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з приводу відсутності у поліції підстав для складання письмового направлення водія ОСОБА_1 на огляд, на думку апелянта, вони є надуманими та такими, що не узгоджуються з порядком виявлення стану наркотичного сп`яніння.
Крім того, як вказує апелянт, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився поліцейським в присутності двох осіб, які не могли бути залучені в якості свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки щодо їх неупередженості є сумніви, так як вони не могли свідчити про наявність усіх подій, що відбувалися на місці зупинки автомобіля, а тільки підписали пояснення на заздалегідь підготовленому поліцейськими бланку, чим засвідчили тільки відмову ОСОБА_1 від такого огляду.
Звертає увагу апелянт і на те, що в бланках пояснень свідків та протоколі про адміністративне правопорушення не співпадає місце вчинення правопорушення, а при перегляді відеозапису, поліцейський роз`яснює понятим причини перевірки ОСОБА_1 та вказує на ознаки наркотичного сп`яніння, а  саме блідість шкіряного покрову, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, тоді, як у протоколі про  адміністративне правопорушення такої ознаки, як тремтіння пальців рук вже не має, вона заміна на іншу.
Також, апелянт зазначає про те, що при перегляді відео зафіксований час 11 годин 01 хвилина, як час запрошення понятих, на якому ОСОБА_1 вказує, що відмовляється їхати, але не відмовляється від проходження огляду, і просить викликати лікаря нарколога, проте, суд в постанові вказує про те, що ОСОБА_1 повідомив, що не буде проходити такий огляд та не хоче нікуди їхати, і таке твердження суду, на думку апелянта, є помилковим, оскільки ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється проходити лікаря нарколога, але у зв`язку з нерозумінням ситуації, та не роз`ясненням його прав, не бажає нікуди їхати.
Просить врахувати апелянт і те, що як убачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з боді камер поліцейських, відео зйомка подій, що відбувалися на місці зупинки транспортного засобу, безперервно не велася, неодноразово з невідомих причин переривалась, що об`єктивно знеславлює належність та допустимість цього відеозапису, як доказу у справі.
 Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Миненка С.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1        ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.  
Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії  ДПР18 № 085963 від 31 грудня 2019 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується: письмовими поясненнями свідків, у присутності яких  ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а також поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків поліцейських УПП у м. Києві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які оформлювали матеріали щодо вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735). 
Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року               № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У зв`язку з цим, приймаючи до уваги встановлений та зафіксований у присутності двох свідків факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я поліцейський, у відповідності до вимог п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , в якому зазначив ознаки наркотичного сп'яніння та дії водія щодо ухилення від проходження огляду.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1. щодо порушення встановленого законом порядку проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання відповідного протоколу.
Що ж стосується посилань захисника на інші порушення, допущені поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , то, враховуючи встановлені та наведені в оскаржуваній постанові обставини, вони не спростовують законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення. 
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, вважаю, що доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвоката Миненка С.І. не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2020  року щодо  ОСОБА_1 - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Миненка С.І.  залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду    м. Києва від 05 березня 2020  року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                          
                                                                                                               С.О. Новов

 

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Домарєв О.В.