УХВАЛА

17 липня 2020 року 
Київ
справа №826/16622/17
адміністративне провадження №А/9901/11/20
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року
у справі №826/16622/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Прокуратури міста Києва 
про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Прокуратури м. Києва, в якому просив зобов`язати прокуратуру м. Києва видати довідку на ім`я позивача про заробітну плату начальника управління м. Києва станом на 01 жовтня 2017 року, в якій вказати всі складові, на які нараховуються страхові внески: посадовий оклад, доплати за класний чин, вислугу років, щомісячну премію з урахуванням середнього розміру, надбавку за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, а також інших доплат, які носять постійний характер.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року позов задоволено частково.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва задоволено. Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.
11 січня 2020 року позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 361  Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про повернення сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд рішення за виключними обставинами.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору залишено без задоволення.
Не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції позивач подав апеляційну скаргу до Верховного Суду. 
Розглядаючи питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданою позивачем скаргою, Верховний Суд керується такими мотивами.
За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Згідно з ч. 1 ст. 23 КАС України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.
Частиною 3 ст. 22 КАС України встановлено, що апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені. Апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, а також спори за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та спори, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 КАС України у випадках, визначених цим Кодексом, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення апеляційного адміністративного суду.
При цьому, ч. 2 ст. 292 КАС України установлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених ст. 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Статтею 294 КАС України встановлено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Таким чином, враховуючи наведене, КАС України визначено, які процесуальні рішення суду підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Скаржник просить переглянути у апеляційному порядку ухвалу апеляційної інстанції, якою відмовлено у поверненні судового збору сплаченого за подання заяви про перегляд рішення за виключними обставинами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Оскільки оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у поверненні судового збору не передбачено КАС України, підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відсутні.
Також колегія суддів зазначає про те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено Шостим апеляційним адміністративним судом не як судом першої інстанції, що виключає можливість його перегляду Верховним Судом як судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у поверненні судового збору не може бути предметом апеляційного оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 328 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у поверненні судового збору не входить до виключного переліку ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, а тому не може бути предметом касаційного оскарження.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 05 листопада 2018 року, від 21 січня 2019 року у справі №813/595/18 та 25 липня 2019 року у справі №813/1/18. 
Колегія суддів зазначає, що нормами КАС України не передбачено апеляційне чи касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у поверненні судового збору.
З урахуванням вищенаведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись ст. ст.  5, 23, 292, 294, 299 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою                ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі №826/16622/17 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                      І.В. Желєзний

                                                                                                               Я.О. Берназюк

                                                                                                               Н.В. Коваленко