Справа № 127/8999/20 
Провадження № 33/801/585/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року, ухвалену в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 -
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.
В Постанові суду зазначено, що 9 квітня 2020 року о 15:54 год. на автодорозі М-21 309 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога в КП «ВОНД «Соціотерапія» за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109-В, висновок лікаря-нарколога №1125 від 09.04.2020 року.
Не погоджуючись із такою постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Оліник О. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що по-перше, суд неправомірно позбавив права ОСОБА_1 особисто взяти участь у судовому засіданні та дати пояснення, відхиливши клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу лише в присутності адвоката, по друге, неправомірно відмовив в призначенні експертизи, що є обов`язковим; по-третє, безпідставно не закрив провадження, так як на момент розгляду справи була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Олійник О. О. пояснив що той не зміг з`явитися, так як наразі перебуває в іншому місці та щойно після хвороби, не заперечив проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.
Щодо аргументів представника ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід зазначити таке.
У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься. Водночас в судовому засіданні суду першої інстанції був присутній представник ОСОБА_1 адвокат Олійник О. О., а тому суд першої інстанції з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП, правомірно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який був належним чином в розумінні ст. 277-2 КУпАП повідомлений про розгляд справи. Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Щодо твердження заявника про неправомірність відхилення судом першої інстанції клопотання про призначення судово-хімічної експертизи, необхідно зазначити наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Суд першої інстанції правомірно відмовив у клопотанні ОСОБА_1 про призначення судово-хімічної експертизи, враховуючи що в справі міститься висновок КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», а клопотання не містить об`єктивних тверджень, які б ставили під сумнів наявний в матеріалах справи Висновок (а.с.3) чи то порушення порядку проведення медичного огляду.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як свідчать матеріали справи за згодою водія ОСОБА_1 огляд його на стан наркотичного сп`яніння було проведено лікарем КП ВОНД "Соціотерапія" ОСОБА_2
КП ВОНД «Соціотерапія» входить до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, перелік затверджено Наказом Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації № 55 від 19.01.2017 року.
Долучені до матеріалів справи висновок лікаря № 1125 від 09.04.2020 р. в якому зазначено, що за допомогою мультитесту виявлено канабіс, протокол серії ОБ № 167614 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив «Прошу направити справу у Вінницький суд. За кермом знаходився тверезий. Я не винний, що тримається місяць», -в сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом. 
Відтак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції вірно виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №167614 від 09 квітня 2020 року; висновком №1125 медичного огляду від 09 квітня 2020 року; рапортом інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Загики С.А.; відеозаписом з бодікамери поліцейського та іншими матеріалами справи.
Щодо тверджень заявника про безпідставність відмови місцевого суду у клопотанні про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність зазначаю таке.
Дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року ( з наступними змінами) з 01 липня 2020 року, статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції та вона носить назву «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
Проте слід зауважити, що цим же законом Кримінальний Кодекс України доповнено статтею 286-1 такого змісту: "Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», тобто в даному випадку має місце не скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, а посилення такої відповідальності та віднесення такого вчинку до кримінальних правопорушень.
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Відтак, оскільки в даному випадку відбулось не скасування, а посилення відповідальності, підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не було.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а оскаржувана підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета