ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 815/3601/16
адміністративне провадження № К/9901/38839/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баско» до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми надмірно сплаченого податку на додану вартість, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 (суддя - Корой С.М.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 (головуючий суддя - Димерлій О.О., судді: Єщенко О.В., Шеметенко Л.П.) у справі № 815/3601/16. 

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Баско» (далі - ТОВ «Баско») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 08.07.2016 №500060702/2016/000077/2;

стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Баско» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у загальному розмірі 22555,43 грн. шляхом перерахування коштів на спеціальний електронний рахунок №37515000020511, МФО: 899998, банк отримувача: Державне казначейство України, що відкритий на товариство з обмеженою відповідальністю «Баско», ідентифікаційний код юридичної особи - 20971740, відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Так, позивач зазначає, що в порядку перевірки правильності визначення ТОВ «Баско» митної вартості за частиною третьою cтатті 53 Митного кодексу України, позивач подав до митного органу заяву №160708-6т від 08.07.2016, в якій пояснив наступне: SHANDONG BEPRO BUILDING MATERIALS CO, LTD є заводом-виготівельником будівельної продукції, який уклав зовнішньоекономічний контракт від 30.05.2016 №051016 на поставку фасонних профілів з САВМ Trading. Ціна товару за Договором складала 17802,00 дол. США. Саме ця ціна товару зазначена у декларації країни відправлення. В свою чергу, САВМ Trading уклало зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.05.2016 №051016 на поставку цього ж товару з ТОВ «Баско». Ціна товару за Договором склала 18333,85 дол. США. Таким чином, Одеська митниця ДФС не прийняла до уваги наявності між вищевказаними контрагентами посередницьких відносин та того факту, що Інвойс від 30.05.2016 №051016 між SHANDONG BEPRO BUILDING MATERIALS CO, LTD та САВМ Trading та Інвойс від 30.05.2016 №051016 між САВМ Trading та ТОВ «БАСКО» є невід`ємними частинами двох різних за суб`єктним складом зовнішньоекономічних договорів. Разом з цим, ТОВ «Баско» мало зазначити вартість товару за власним Договором (18333,85 дол. США)., оскільки митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України). Щодо страхування вантажу, стверджує позивач, ТОВ «Баско» повідомляло, що поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрат за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті. З урахуванням вищевказаного, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. В зв`язку з вищенаведеним, страхові документи на товар за умовами поставки CIF не містять складової митної вартості товару, оскільки оплачуючи товар, покупець -             ТОВ «Баско» - вже оплатив мінімальне страхове покриття товару під час морського перевезення. До того ж, сертифікат якості товару не містить жодного цифрового значення, на підставі якого митний орган міг би дійти до висновку про невідповідність задекларованої вартості товару її дійсним показникам.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000077/2 від 08.07.2016. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

При прийнятті рішень суди попередніх інстанцій виходили із надання позивачем митному органу всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару та обґрунтованості вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Одеська митниця ДФС оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти у справі нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог Одеська митниця ДФС посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статей 53, 54, 58 Митного кодексу України.

Так,  у касаційній скарзі відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків судів про неправомірність рішень митного органу, оскільки подані ТОВ «Баско» документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому у митного органу були підстави для її визначення за резервним методом.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, між CABM Trading (Каліфонія, США) як продавцем з однієї сторони та ТОВ «Баско» (Україна) як покупцем з іншої сторони укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.06.2016 № 051016.
Згідно п.1.1. вказаного зовнішньоекономічного договору (контракту), продавець продає, а покупець купує на умовах даного договору профілі для поточних підвісних систем.

Пунктом 1.3. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.06.2016 № 051016 визначено, що продавець надає покупцеві наступні документи на товар: копію експортної декларації, повний набір сертифікатів походження, підписані рахунки-фактури в трьох екземплярах, повний пакет коносаментів, пакувальні листи в трьох екземплярах, договір в двох екземплярах, сертифікати якості.

Відповідно до п.п. 2.2., 3, 5.1 вищевказаного зовнішньоекономічного договору (контракту), ціна товару включає в себе упаковку та маркування, а також інші витрати, які пов`язані з умовами постачання CIF. Повна сума оплати повинна відбутись до 25.06.2016. Загальна сума договору складає 18333,85 дол. США.

ТОВ «Баско» для здійснення митного оформлення товару фасонні профілі з чорних металів, з вуглецевої сталі, холоднодеформовані, з плоского прокату, що використовуються для збирання декоративних плит підвісної стелі, в незібраному стані, оцинковані, лицьова поверхні пофарбована, основа направляюча:  розмір 32*24*3600мм, товщина 0,27 мм, 259 упак, 6993 шт; розмір 26*24*1200мм, товщина 0,27 мм, 559 упак, 41925 шт; розмір 26*24*600мм, товщина 0,27 мм, 559 упак, 41925 шт; розмір 22*22*3000мм, товщина 0,3мм, 125 упак, 6250 шт, виробник: SHANDONG BEPRO BUILDING MATERIALS CO., LTD, країна виробника Китай, до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №500060702/20156/008600.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом із декларацією подані наступні документи: коносамент ZIMUQIN261024, рахунок-фактура (інвойс) від 30.05.2016 №051016, пакувальний лист №051016, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.05.2016 № 051016, Сертифікат про походження товару загальної форми 16C4401A1234/02837, декларація країни відправлення від 01.06.2016 №421320160000041459.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією (МД) №500060702/2016/008600 митним органом у поданих документах виявлено розбіжності, а саме:

в інвойсі від 30.05.2016 №051016 та в декларації країни відправлення від 01.06.2016  №421320160000041459 зазначена різна ціна товару, проте номер договору в декларації країни відправлення відповідає номеру поданому до митного оформлення;

в наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, які відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України визначені документами, які підтверджують митну вартість;

в наданих документах присутній сертифікат якості від 21.06.2016 №б/н, який в нижній частині документу містить дату 26.02.2016.

На підставі положень частини третьої статті 53 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість який визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

На зазначену вимогу митниці про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача 08.07.2016 надано наступні документи: інвойс між третіми особами від 30.05.2016 №051016; №160708-6т від 08.07.2016; банківські платіжки; додаткову інформацію у вигляді заяв.

За результатами перевірки митної декларації 500060702/2016/008600 Одеською митницею ДФС митним постом Одеса-порт прийнято рішення від 08.07.2016 №500060702/2016/000077/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування вартість товару збільшилася з 0,8334 дол. за 1 кг. на 1,04 дол. за 1 кг., загальна вартість товару збільшилася з 18333,85 на 22880,00 дол. США.

На підставі прийнятого рішення, Одеською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.07.2016 №500060702/2016/00103.

18.07.2016 ТОВ «Баско» подало нову митну декларацію з урахуванням митної вартості, визначеної рішенням від 08.07.2016 №500060702/2016/000077/2 з метою якнайшвидшого випуску товару. У результаті позивач здійснив переплату у розмірі 22555,43 грн.

В обґрунтування обставин, прийняття рішення від 08.07.2016 №500060702/2016/000077/2 про коригування митної вартості товарів, наголошувалося про розбіжності у інвойсі та декларації країни відправлення, де зазначено різні ціни на товар, також не надано страхових документів на товар, а сертифікат якості товару містить сумнівну дату - 26.02.2016.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою  статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі 21-127а15.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

Щодо доводів скаржника про виявлені при здійсненні митного контролю розбіжності та невідповідності у поданих декларантом документах, то судами попередніх інстанцій наведені митницею обставини з`ясовувалися з наданням відповідної оцінки.

Так,  п.5.1 зовнішньоекономічним договором (контрактом) №051016 від 30.05.2016 року визначено, що загальна сума договору складає 18333,85 дол. США.

На підтвердження здійснення оплати по вищевказаному договору, позивачем надано до суду копію платіжного доручення від 11.08.2016 №37.

У вказаному платіжному доручення відсутні відомості щодо призначення платежу, однак з виписки по рахунку встановлено, що вказана операція проводилась на виконання умов зовнішньоекономічного контракту (договору) від 30.05.2016 №051016, укладеного між CAMB Trading та ТОВ «Баско».

Щодо відсутності страхових документів та документів, що містять вартість страхування товару.

За умовами зовнішньоекономічного контракту від 30.05.2016 № 051016 та згідно  інвойсу від 30.05.2016 №051016 поставка товару здійснювалась на умовах SIF/ОСОБА_1, INKOTERMS 2010.

Згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати це означає, що продавець сплачує всі витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати переходять від продавця до покупця після відвантаження товару.

У зв`язку із цим при здійснені позивачем розрахунку митної вартості витрати на транспортування, страхові витрати не повинні враховуватись до митної вартості, оскільки такі витрати за умовами контракту враховані у вартості товару, що відповідає приписам статті 53 Митного кодексу України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що транспортні витрати, якщо вони за умовами поставки включені у вартість товару, не є складовою митної вартості при визначенні її за основним методом, наявність розбіжностей у зазначенні умов, на яких здійснювалась поставка, не є підставою для витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості.

Щодо сумнівної дати сертифікату якості враховано, що у відповідності до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, а тому недоліки сертифікату якості не є підставою для винесення оскарженого позивачем рішення та картки відмови.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено зазначає, що висновок митного органу  про те, що по товару №1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим-1,04 дол. USD за кг нетто (митна декларація №500060001/2016/006088 від 24.06.2016), ніж заявлена декларантом - є хибним, оскільки вказані товари не відповідають вимогам щодо подібності (аналогічності), які визначені статтею 60 Митного кодексу України, а також вимогам щодо часу експорту товарів.
За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Отже, рішення судів в частині визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 08.07.2016 №500060702/2016/000077/2 є правильними та підлягають залишенню без змін.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі                                    № 815/3601/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Т.М. Шипуліна