УХВАЛА

27 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/54/20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 03.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 (повний текст складено 04.06.2020) 
за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №4 
до 1. Харківської міської ради,                                    
2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, 
3. Фізичної особи-підприємця Харківської Наталії Євгенівни,
про визнання незаконнім та скасування рішення, визнання договору недійсним, зобов`язання повернути майно та скасувати державну реєстрацію права власності, 
ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 (згідно з відміткою на конверті) Заступником прокурора Харківської області до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 03.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2020  у справі № 922/54/20. 

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 року у справі №922/54/20 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді:  Краснов Є.В., Мачульський Г.М.  

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України. 

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 08.02.2020). 

Пунктом 1 частини 1 статті 287 ГПК  України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.11 ГПК України «Верховенство права та джерела права, що застосовуються судом»:
« 2. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
3. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.»

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що наявні підстави для касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 03.03.2020 відповідно до п. З ч. 2 ст.287 ГПК України через відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (Законів України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», «Про приватизацію державного майна», Порядку продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 та на 2017-2022 роки).

Проте, як вбачається зі змісту касаційної скарги, скаржник, пославшись на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу звернення з касаційною скаргою, не навів, яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) неправильно застосовано або порушено судами попередніх інстанцій, в чому полягає саме неправильне застосування або порушення даної норми права, і щодо правильного застосування саме якої у подібних правовідносинах, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду.

У зв`язку з вищенаведеним, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху. Для усунення недоліків касаційної скарги, поданої на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник має обґрунтувати, яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) неправильно застосовано або порушено судами попередніх інстанцій, в чому полягає саме неправильне застосування або порушення даної норми права, і щодо правильного застосування саме якої у подібних правовідносинах, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду.

Частиною 3 статті 169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді не зазначення передбачених вищенаведеними вимогами ГПК підстав оскарження судових рішень чинним ГПК не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити заяву про усунення недоліків іншим учасникам справи та надати Суду докази такого направлення. 

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно  з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
Предметом позову у дані й справі є:
 - визнання незаконним та скасування п.1 додатку 1 до рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 26.10.2016 № 412/16;
- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від № 5447 В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Харківська Н.Є., посвідчений; приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Порошиною Н.С. і зареєстрований в реєстрі за № 28;
- зобов`язання ФОП Харківську Н.С. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу № 14, 15 загальною площею 31.5 кв.м., розташовані в будинку літ. «А-16» за адресою: м Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 55;
- скасування запису №34817478 від 18 04.2017 про проведену державну реєстрацію права власності за Харківською Наталією Євгенівною на нежитлові приміщення підвалу № 14, 15 загальною площею 31.5 кв.м., розташовані в будинку літ «А-16» за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 55. 
Виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання даної касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 15 368 грн. (7 684  грн. x 200%).   
Проте, касаційна скарга судовим збором не оплачена. 

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене та те, що  скаржником до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. 

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:  

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області залишити без руху до 27.08.2020.
2. Встановити Заступнику прокурора Харківської області строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
3. Заступнику прокурора Харківської області надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                                         І. Кушнір