Єдиний унікальний номер 235/1804/20
Номер провадження 33/804/335/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

09 липня 2020 року                                                                                                        м. Бахмут

Суддя  судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, що притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ільющенка Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 01.03.2020 року о 17 год. 05 хв. в Покровському районі, с. Новосергіївка по вулиці Центральна біля буд. 125 водій ОСОБА_1 керував мото Viper 49,9 см3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Водій ОСОБА_1 від продуття газоаналізатору «Драгер» 6810, а також від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження закрити, застосувавши положення ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки фактично 01.03.2020 року протокол складено стосовно ОСОБА_2 , наведене підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також надавали письмові пояснення, що саме громадянин ОСОБА_2 відмовився в їх присутності проходити огляд на стан сп`яніння. 
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено через день або два дні після подій, що підтвердили свідки, до яких повторно приїжджали працівники поліції і складали другий протокол, а також працівник поліції ОСОБА_5. , який підтвердив вказані обставини в судовому засіданні. Тобто відомості щодо дати та часу складення протоколу не відповідають дійсності, а тому суд повинен був повернути протокол до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області для належного оформлення, однак, на переконання апелянта, всупереч вимог чинного законодавства продовжував розглядати справу.
Крім того, на думку ОСОБА_1 , суд незаконно відклав 26 травня 2020 року розгляд справи на 27 травня 2020 року для виклику свідка, чим порушив вимоги ст. 277-2 КУпАП, оскільки розгляд справи повинен бути призначено не пізніше ніж за три доби. 
За таких обставин апелянт вважає, що постанова суду від 27 травня 2020 року є незаконною, тому її слід скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, вислухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ільющенка Ю.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Розглядаючи  справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.  Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.
Як правильно встановив суд першої інстанції, порушення ОСОБА_1 2.5 Правил дорожнього руху і,   як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450675 від 01.03.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.03.2020 року, відеозаписом правопорушення, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненням свідків, які в подальшому допитані в судовому засіданні суду першої інстанції.
Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що впізнали громадянина ОСОБА_1 як ту особу, якій працівники поліції в її присутності пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, оскільки малась підозра, що особа перебуває в алкогольному сп`янінні. Свідок пояснила, що громадянин ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, в тому числі і затяжну мову. Свідок ОСОБА_4 зазначила, що від неї та її чоловіка, другого свідка, працівники поліції відібрали письмові пояснення, з якими вона ознайомилась та підписала, також нею підписано протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, свідок повідомила, що пам`ятає, що громадянин ОСОБА_1 на місці події вказав своє прізвище, як ОСОБА_6 . У зв`язку з вказаною обставиною, працівники поліції іншого дня приїхали до свідка, пояснили ситуацію, і вона підписала новий протокол, де зазначено правильне прізвище правопорушника, а саме - ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 , зазначивши, що не пам`ятає чи  пропонували працівники поліції ОСОБА_1 , який назвався ОСОБА_2 , пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак зауважив, що на місці зупинки проводилась відеозйомка, з якої вбачаються всі обставини справи. Також свідок вказав, що особисто ознайомлювався зі своїми письмовими поясненнями та підписував їх, та обидва протоколи.
Крім того, в судовому засіданні допитано працівника поліції ОСОБА_5 який пояснив, що 01 березня 2020 року, в межах свої службових повноважень здійснював патрулювання у с. Новосергіївка Покровського районну. В цей час виявили водія, який керував скутером, в якості пасажиру скутеру була дитина. На вимогу зупинитися, водій скутера спочатку не реагував і тому патрульні були вимушені поїздити за ним. Через якийсь час водій скутера зупинився. Документів, що посвідчують його особу та на транспортний засіб, у нього при собі не було, у зв`язку з чим було складено протокол  про керування без посвідчення водія.
Крім того, водій був з ознаками алкогольного, у зв`язку з чим, в присутності двох свідків, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що водій відповів відмовою. 
У зв`язку з вказаним, стосовно водія скутера складено другий протокол, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому свідок повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що водій тривалий час відмовлявся назвати своє прізвище, а потім повідомив, що його прізвище ОСОБА_6 . Пізніше встановлено дійсне прізвище правопорушника, а саме ОСОБА_8 . У зв`язку з викладеним, працівником поліції складено рапорт щодо обставин зіпсування бланку протоколу, в якому неправильно вказане прізвище правопорушника та складено другий протокол про адміністративне правопорушення, який ідентичний зіпсованому, за виключенням прізвища особи, щодо якої складено протокол. Свідок повідомив, що їздив до свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для того, що пояснити ситуацію, відібрати пояснення  та підписати правильний протокол.
Згідно протоколу ДПР18 № 450675 від 01.03.2020 року, 01.03.2020 року о 17 год. 05 хв. в Покровському районі, с. Новосергіївка по вулиці Центральна біля буд. 125 водій ОСОБА_1 керував мото Viper 49,9 см3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Водій ОСОБА_1 від продуття газоаналізатору «Драгер» 6810, а також від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Ільющенко Ю.А. зазначили, що їхня позиція викладена в апеляційній скарзі, і будь-які доповнення відсутні. 
Апеляційним судом вивчено письмові докази, що містяться в матеріалах справи, також переглянуто відеозапис правопорушення, з якого однозначно вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , маючи ознаки стану сп`яніння, на пропозицію працівників поліції пройти відповідний огляд  на місці зупинки або в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків.
Як вбачається з матеріалів справи, вказаний відеозапис правопорушення переглянуто в суді першої інстанції за участю ОСОБА_1 . Так, правопорушник не заперечував, що на записі саме він, також ОСОБА_1 впізнав свідків, але не надав пояснень стосовно відеозапису, а заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідність звернення за правовою допомогою.
Відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналізуючи вказану норму права, конкретні обставини справи, докази, що містяться в матеріалах справи, пояснення свідків, а також особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення,які він надав в судах першої інстанції та апеляційної інстанції,  апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у повному обсязі підтверджена, а протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог.
Апеляційний суд звертає увагу, що той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена дата складання, як 01.03.2020 року, у той час, коли під час розгляду справи з`ясовано, що фактично протокол ДПР18 № 450675 складено 02.03.2020 року, не може бути визнано обставиною, що свідчить про необхідність скасування постанови суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на статтю 280 КУпАП, якою встановлено ообставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Так, в наведеній нормі права зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Аналізуючи вказану норму права та конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції у повному обсязі виконано вимоги закону, з`ясовано шляхом аналізу доказів у справі, в тому числі допиту свідків, що події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно мали місце і саме за тих обставин, що зазначені у протоколі, і правопорушення вчинено саме ОСОБА_1 .
Так, дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, мають  детальне викладення суті порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено в цій постанові вище; також містяться підписи та пояснення свідків. Достовірність обставин правопорушення підтверджується відеозаписом.
Крім того, з огляду на доводи апеляційної скарги вбачається, що фактично сторони  провадження не заперечують проти того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а не погоджуються з тим, що суд першої інстанції не закрив провадження у зв`язку із закінченням строків розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 450675, а саме суть правопорушення, чітко викладений та підтверджений доказами, що містяться в матеріалах справи. А враховуючи, що протокол є лише одним з доказів у справі, невідповідність дати складення протоколу не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги ті обставини справи, які стали причиною складення працівниками поліції повторного протоколу, а саме недобросовісну поведінку   громадянина ОСОБА_1 .
Так, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з відеозапису правопорушення, ОСОБА_1 , проявляючи відкриту неповагу до працівників поліції та закону, не надав своїх документів на підтвердження особи, ввів в оману поліцейських та, намагаючись уникнути відповідальності, назвав вигадане прізвище, під час спілкування з працівниками поліції застосовував лайку та поводив себе зухвало. Вказані події у повному обсязі підтвердили і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Крім того, на підтвердження обставин складення повторного протоколу, Покровським відділом поліції направлено рапорт поліцейського ОСОБА_5., з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 постійно відволікав працівників поліції, надано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування особою транспортом без водійського посвідчення, а також протокол про адміністративне правопорушення  серії ДПР18 №450674 від 01.03.2020 року, з якого вбачається, що протокол складено стосовно громадянина ОСОБА_2 і є ідентичним за своєю суттю з протоколом щодо ОСОБА_1 .
За таких підстав апеляційний суд вважає за можливе визнати протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450675 належним та допустимим доказам у справі.
Доводи апеляційної скарги, що суд повинен був направити протокол  серії ДПР18 № 450675 до відділу поліції для належного оформлення є необґрунтованими, оскільки ті недоліки, що містить протокол, судом усунено шляхом допиту свідків в судовому засіданні та аналізу доказів у справі в їх сукупності. 
Що стосується доводів апеляції стосовно порушення судом першої інстанції строку повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, то слід зазначити таке.
Відповідно ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Вказані вимоги судом першої інстанції виконано.
Як вбачається з матеріалів справи, судову повістку про виклик до суду на 10.04.2020 року особі, щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , виготовлено 17.03.2020 року (а.с.10). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану судову повістку ОСОБА_1 отримав 23.03.2020 року (а.с. 11).
У судовому засіданні від 10.04.2020 року розпочато розгляд справи стосовно ОСОБА_1 . Під час вказаного судового засідання останній заявив, що має намір звернутися за правовою допомогою, у зв`язку з чим у справі оголошено перерву.
Далі, розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 неодноразово відкладався, у зв`язку з подачею відповідних заяв ОСОБА_1 та його захисником Ільющенком Ю.А.(а.с. 22,23,24,25,26), при цьому слід звернути увагу, що і ОСОБА_1 , і його захисник, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи заздалегідь, як це передбачено чинним законодавством.
Крім того, за клопотанням захисника Ільющенка Ю.А. в судове засідання, що було призначено на 26.05.2020 року, викликані свідки.  Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали повістку про виклик в судове засідання 19.05.2020 року, тобто більше ніж за три дні (а.с. 34).
Як вбачається, 26 травня 2020 року, під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , задоволено клопотання захисника Ільющенка Ю.А. про допит  інспектора поліції ОСОБА_5., у зв`язку з чим, у справі оголошено перерву до 27 травня 2020 року.
Шляхом прослуховування аудіозапису судового засідання від 26 травня 2020 року судом апеляційної інстанції встановлено, що ані особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ані його захисник, не заперечували проти оголошення перерви саме до 27 травня 2020 року, вказана дата та час узгоджені зі сторонами.
Разом з тим, наступного дня, тобто 27 травня 2020 року, захисник  Ільющенко Ю.А. подав заяву про відкладення розгляду справи для виконання вимог ст. 277-2 КУпАП (а.с. 40), однак подача вказаної заяви розцінюється судом як спосіб захисту та спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Згідно статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
З огляду на конкретні обставини справи, а саме, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції 16 березня 2020 року (а.с. 9) і справа тривалий час не знаходила свого вирішення у зв`язку з наданням ОСОБА_1 та його захисником заяв про відкладення розгляду справи з різних підстав, а також з огляду на те, що 27 травня 2020 року відбулось третє судове засідання, і на переконання суду апеляційної інстанції, у суду першої інстанції та у сторін провадження було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового засідання, з урахуванням вимог статті 277 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що оголошення  26 травня 2020 року перерви у справі до наступного дня, а саме до 27 травня 2020 року, не можна визнати істотним порушенням норм права, що могло вплинути на правильність, законність та обґрунтованість постановленого рішення.
Аналізуючи вищевказане, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Ільющенко Ю.А. подав заяву про закриття провадження по справі.
На обґрунтування вказаної заяви захисник зазначив, що 01 липня 2020 року набув чинності закон, відповідно до якого відсутня адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Перевіривши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності відмовити у його задоволенні з огляду на таке.
Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII  від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено новою статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» .
Відповідно п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції підсумовує, що в даному випадку відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не скасовано та не пом`якшено, а навпаки, посилено, а враховуючи, що на час вчинення ОСОБА_1 , тобто 01 березня 2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не вбачається. 
Крім того, слід звернути увагу, що на теперішній час діє Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набув чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме 01 липня 2020 року.
Відповідно до вказаного закону № 720-IX від 17 червня 2020 року, внесено зміни у розділ I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"№ 2617-VIII  від 22.11.2018 року, і  на теперішній час стаття 130 КУпАП діє в тій редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2020 року без змін.
В задоволенні клопотання захисника Ільющенка С.О. про закриття провадження по справі відмовити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя